Справа № 626/1736/23
Провадження № 1-кс/626/783/2023
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

28 червня 2023 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000663 від 27 червня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дар-Надежда, Сахновщинського району, Харківської області, українець, громадянин України, пенсіонер, з середньо-технічною освітою, одружений, не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 27.06.2023 до чергової частини ВП №1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слідами насильницької смерті. Останній напротязі 6-ти місяців прожив спільно з ОСОБА_4 (ЄО 1289 від 27.06.2023).

За вказаним фактом відповідно до вимог ст. 214 КПК України відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 від 27.06.2023 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.115 КК України, а саме: за фактом умисного вбивства.

27.06.2022 року о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку 208 КПК України у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2022 близько 22 години ОСОБА_4 , перебував у своїй квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_7 , який вже на протязі останніх шести місяців, спільно мешкає з ОСОБА_4 за вищевказаною адресою. Діючи з раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, знаходячись в кімнаті кухні, ОСОБА_4 взяв до рук зі столу кухонний ніж, з дерев`яною рукояткою, коричневого кольору та підійшов до ОСОБА_7 , який сидів у кімнаті спальні на дивані та продовжуючи реалізувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечний наслідок і бажаючи його настання, у вигляді смерті потерпілого, з мотивів особистої раптової неприязні до останнього, наніс йому один удар кухонним ножем, який він тримав у правій руці в область голови за лівим вухом. Після чого, ОСОБА_4 , не звертаючи ні на що уваги, даний ніж відніс до кімнати кухні та пішов відпочивати.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_4 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 12-17/109 Крт/23 від 27.06.2023, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді, проникаючої колото-різаної рани шиї з ушкодженнями органів шиї, що призвело до гострої крововтрати. Дані тілесні ушкодження перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з смертю потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

28.06.2023 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру за ч.1 ст.115 КК України, винність якого у скоєнні даного злочину, підтверджується:

- Протоколом огляду місця події від 27.06.2023 домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 :

- Протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого оперуповноваженим СКП ВП №1 Красноградського вилучено: 1) футболку синього кольору з коротким рукавом зі слідами речовини бурого кольору в області лівого рукава, 2) штани спортивні чорного кольору з логотипом «PUMA», 3) кофта зеленого кольору флісова, 4) шкарпетки чорного кольору, що належать затриманому ОСОБА_4 , про що складено відповідний протокол.

- допитом свідка ОСОБА_8 ;

- допитом свідка ОСОБА_9 ;

- допитом свідка ОСОБА_10 ,

- допитами свідків мешканців сусідніх квартир,

- лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/109 Крт/23 від 27.06.2023

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що на момент скоєння злочину в провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області стосовно ОСОБА_4 також перебуває кримінальне провадження за ч.4 ст.185 КК України, куди 18.04.2023 направлено з обвинувальним актом за вказаною ч. 4 ст.185 та ч.1 ст.263 КК України.

Згідно п.1, 3, 5 ст.177 КПК України існують ризики під час проведення досудового розслідування, а саме :

1. ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання.

3. Незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом погроз, умовлянь, пропозицій, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як останній з ними знайомий.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на момент скоєння злочину він обвинувачується за вищевказаними обвинувальними актами Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.4 ст.185 КК України та ч.1 ст.263 КК України.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, з урахуванням відсутності міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, та репутації за місцем проживання, а також, наявності в даному кримінальному провадженні суспільного інтересу, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством та не забезпечить запобігання зазначеним вище ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який просив обрати міру запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та його адвоката, який підтримав позицію свого підзахисного, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.115 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1. після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання.

3. Незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом погроз, умовлянь, пропозицій, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як останній з ними знайомий.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на момент скоєння злочину він обвинувачується за вищевказаними обвинувальними актами Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.4 ст.185 КК України та ч.1 ст.263 КК України.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто з 12-40год. 27.06.2023 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель потерпілого ОСОБА_7 , то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ст.слідчого відділення №1 СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 12год. 40хв. 27 червня 2023 року до 12год. 40хв. 25 серпня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1