УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 року м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000187 від 09.08.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішні Шерівці Чернівецького району Чернівецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він на земельній ділянці, призначеній для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Горішньо-Шеровецької територіальної громади за кадастровим номером :02:007:0021, загальною площею 0,2591 га, яка перебуває у власності його дружини ОСОБА_5 , та у фактичному користуванні ОСОБА_4 , де останній діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки, наданої для ведення особистого селянського господарства, вирішив без зміни її цільового призначення та переведення у землі водного фонду облаштувати на частинах вищевказаної земельної ділянки штучну водойму для власних потреб. Не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки із кадастровим номером :02:007:0021 та не маючи у наявності готового та затвердженого проекту землеустрою, щодо відведення ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_4 у 2008 році, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою активного використання сільськогосподарської техніки для виїмки (зняття) грунтового покриву, незаконно облаштував штучну водойму (ставок) площею 0.1361 га. Внаслідок самовільного облаштування штучної водойми (ставка), без зміни цільового призначення земельної ділянки, виділеної для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:007:0021 частина земельної ділянки, безпідставно була виведена з земель сільськогосподарського обороту. ОСОБА_4 використовує вищезазначену земельну ділянку з відхиленням від затверджених у встановленому порядку проектів землеустрою, чим порушує вимоги п. «І» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України.

Таке використання ОСОБА_6 даної земельної ділянки призвело до зміни рельєфу місцевості та спричинило виведення їх з сільськогосподарського обороту, що полягає у припиненні та неможливості подальшого використання зазначених земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства назавжди, тобто неможливості вирощування на ній сільськогосподарських культур; порушення структури грунту, що виразилось у втраті його фізичних, хімічних, біологічних та економічних властивостей, а також природного рослинного покриву, зміні його механічного та технічного складу під впливом антропогенного навантаження, що підтверджується матеріалами проведеного обстеження дотримань вимог земельного законодавства Держгеокадастрому Чернівецькій області від 17.10.2022.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України передбачено, що на власників земельних ділянок поряд з іншими обов`язками законодавцем покладено також обов`язок щодо неухильного забезпечення використання ними земельних ділянок, наданих їм у власність виключно за їх цільовим призначенням. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 20 Земельного кодексу України, передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, належної особі на праві приватної власності, у межах населених пунктів, проводиться сільською радою, за ініціативи власника земельної ділянки з обов`язком виготовленням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, з обов`язковим погодженням проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у відповідності до вимог ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.254 КК України, як безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту та порушення структури грунту.

В підготовчому судовому засіданні від обвинуваченого ОСОБА_6 надійша заява про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування клопотання зазначає, що події, у вчиненні яких він обвинувачується, були вчинені у 2008 року, з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 15 років, а тому в даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ч.1 ст.49 КК України. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків, встановлених ст.49 КК України.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули певні строки давності, і вона не ухилилася від слідства або суду та не вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2-4ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, який він вчинив у 2008 року.

Санкцією ч.1 ст.254 КК України передбачене покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.254 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні, закінчився трирічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави, та бажає бути звільненем від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що з моменту скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, тому суд дійшов до висновку, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 254 КК України.

Керуючись ст.ст.284,285,288,314, 369-372 КПК України,ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.254 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187 від 09.08.2022 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя ОСОБА_1