У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту, в рамках кримінального провадження № 000427, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 17.05.2023 розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000427 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З клопотання слідує, що ОСОБА_4 проводить будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :17:001:0490 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор вказує, що відповідно до протоколу щодо обстеження об`єкту самочинного будівництва по АДРЕСА_1 від 22.06.2023, проведеної робочою комісією Ужгородської міської ради, утвореною на підставі розпорядження міського голови «Про робочу групу» від 22.06.2023 №359, проведено огляд відповідного будівельного майданчика на предмет законності виконання будівельних робіт.

Робочою групою з`ясовано, що відповідно до наявної інформації з КП «Водоканал м. Ужгород» на вищевказаній земельній ділянці розташовані балансові мережі підприємства: водогін Д-500 та самопливний каналізаційний колектор Д-1200 мм. та поруч із земельною ділянкою проходить напірний каналізаційний колектор від 1,5 до 2м.

На об`єкт будівництва «Будівництво індивідуального житлового будинку Слов`янська Набережна, м. Ужгород зареєстровано повідомлення щодо виконання підготовчих робіт ЖЗК07 від 21.06.2023. Інші дозвільні документи на об`єкт не реєструвались.

В ході огляду об`єкту будівництва встановлено, що замовником, гр. ОСОБА_4 , по периметру будівельного майданчика встановлено огорожу, виконано підготовчі роботи з зачистки земельної ділянки та виконуються будівельні роботи з розриття ґрунту ймовірно для фундаментів, які виконуються без відповідного дозвільного документу.

Прокурор зазначає, що таким чином, є достатні підстави вважати, що в ходів проведення відповідних робіт може бути заподіяна значна шкода громадським інтересам та інтересам окремих фізичних осіб.

Клопотання мотивоване тим, що земельна ділянка за кадастровим номером :17:001:0490 за адресою: АДРЕСА_1 , місить на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказана земельна ділянка постановою дізнавача від 29.06.2023 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з тим, за вказаною адресою на даний час проводяться будівельні роботи, подальше проведення яких призведе до приховування, пошкодження, знищення та перетворення земельної ділянки як речового доказу.

З метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме земельної ділянки, яка має значення речового доказу, прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :17:001:0490, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , у вигляді заборони користування, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на ньому.

Прокурор на розгляд даного клопотання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить розгляд даного подання провести за його відсутності.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення на клопотання, згідно якого просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на земельну ділянку :17:001:0490, яка перебуває у власності ОСОБА_4 . Зазначив, що мотивування клопотання про арешт та матеріали останнього, обґрунтованим є висновок, що мета арешту не мотивована належним чином, а запропоноване таким клопотанням втручання в законні права та інтереси ОСОБА_4 не пропорційне завданням кримінального провадження, не переслідує суспільний інтерес та не є законним.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023 за №000427, в ході якого досліджуються обставини того, що громадянин ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює самоуправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку обмеження у користуванні земельної ділянки яка належна заявнику.

29 червня 2023 року постановою дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , земельну ділянку з кадастровим номером :17:001:0490, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 000427, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023.

В обґрунтування поданого клопотання, прокурор зазначає, що з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження земельної ділянки за кадастровим номером: :17:001:0490, необхідно накласти арешт на вказану земельну ділянку.

Таким чином, прокурором доведено, що земельна ділянка за кадастровим номером: :17:001:0490, має значення речового доказу у кримінальному проваджені №000427 та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки являється об`єктом вчиненого злочину.

Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Крім того, застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаного у клопотанні нерухомого майна, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :17:001:0490, яка перебуває у власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вигляді заборони користування, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких будівельних робіт на ньому.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1