ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/5940/23

19.09.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Херсоні угоду про визнання винуватості, що надійшла разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001156 від 12 червня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода-Яришівська Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, водія гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , солдата,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в посаді водія гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , 11 червня 2023 року, в період часу з 22 години 00 хвилин до 23 години 30 хвилин, проник до території домоволодіння, де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 та, погрожуючи потерпілій ОСОБА_6 виламати вхідні двері, увійшов всередину будинку, після чого зачинив замок вхідних дверей ключем зсередини, оглянув приміщення кімнат будинку, впевнившись, що потерпіла перебуває у будинку сама, діючи з прямим злочинним умислом, направленим на зґвалтування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив зґвалтування, а саме наказав ОСОБА_6 лягти на ліжко у приміщенні спальні та, отримавши відмову, силоміць штовхнув її на ліжко, після чого, з метою подолати опір потерпілої, вдарив її долонями своїх рук по голові, чим завдав ОСОБА_6 фізичного болю, зняв з неї білизну та проти волі потерпілої, без її добровільної згоди, вчинив дії сексуального характеру, пов?язані із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло останньої, шляхом введення ерегованого статевого члену до задньо-прохідного отвору, піхви та ротової порожнини потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани задньої стінки піхви, задньої спайки малих та великих статевих губ та промежини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я

Відповідно до ст. 472 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , в присутності захисника ОСОБА_5 , 13.09.2023 року укладена угода про визнання винуватості, оскільки ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 , яка входить до групи прокурорів у розглядуваному кримінальному провадженні, пояснили, що вони дійсно 13.09.2023 року добровільно уклали угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001156 від 12 червня 2023 року, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України нижче, від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, у виді 2 (двох) років позбавлення волі

Крім того, сторони дійшли згоди щодо можливості, із застосуванням ст. 62 КК України, замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки.

Під час складання угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, сторони ознайомилися з положеннями ст.ст. 472, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заяви потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до яких остання заявила про надання прокурору письмової згоди на укладення із обвинуваченим угоди про визнання винуватості та просила суд здійснювати провадження по справі у її відсутність, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим. Згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого (ч. 1 ст. 152 КК України) злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 152 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування).

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що сторони добровільно уклали зазначену угоду, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченого, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіряючи угоду на відповідність ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що зазначена угода від 13.09.2023 року про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості повинна бути затверджена судом. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, те, що він в силу ст. 89 КК України є особою, що раніше не судима, тобто судимість його погашена, за місцем проходження військової служби проходить військову службу у званні солдата на посаді водія гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки, будучи призваним на службу під час мобілізації, його негативну характеристику за час проходження служби, відсутність у нього медичних протипоказань до несення військової служби.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, приймаючи до уваги те, що є обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання відповідно до угоди за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 152 КК України, а саме на призначення ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_3 не має не погашених судимостей, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходить службу на посаді водія гранатометного відділення взводу вогневої підтримки роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у званні солдата, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання із застосуванням ч.1 ст. 62 КК України, замінивши ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на два роки на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки.

Суд вважає, що вказане вище покарання буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експертів склали 13983,56 грн., на підтвердження чого стороною обвинувачення було надано суду відповідні докази.

Керуючись ст.ст. 174, 314-316, 370, 374-375, 394, 395, 474, 475, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 13 вересня 2023 року про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001156 від 12 червня 2023 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання із застосування ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі, замінивши йому призначене покарання відповідно до п.п. а п. 1 ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 62 КК України, на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

Остаточно визначити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його передачі конвою Служби правопорядку для відправлення до розташування дисциплінарного батальону.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому покидати розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення по справі судових експертиз в сумі 13983,56 (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) грн. 56 коп..

Речові докази по справі, а саме: труси сірі, спортивні штани зеленого кольору, футболка чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, шкарпетки зеленого кольору, кофта зеленого кольору, баф, балаклава, - знищити, попередньо знаявши з них арешт накладений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2023 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, його захиснику, потерпілій, прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгодженого сторонами покарання, ухвалення вироку без їх згоди на покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків угоди, а прокурором виключно з підстав призначення покарання менш сурового, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні у якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Херсонського апеляційного суду протягом 30 діб з дня проголошення вироку суду, а також у касаційному порядку, що визначено у п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

СуддяОСОБА_1