Провадження № 1-кс/761/9202/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-4, ч. 2 ст. 15, ч. 5ст. 191, ч. 5ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування на:

?транспортний засіб Mercedes-Benz GLS 400d 4МАТІС, VIN: НОМЕР_1 , придбаний ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ», код ЄДР 36992710, 03.03.2023 на підставі договору купівлі-продажу № із ПРАТ «ГАЛИЧИНА-АВТО», код ЄДР 32801235;

?транспортний засіб Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_2 , придбаний ТОВ «ЗОРЯ ЧЕРНІВЦІ», код ЄДР 38178871 на підставі договору купівлі-продажу № із ТОВ «АВТОЦЕНТР НА КІЛЬЦЕВІЙ», код ЄДР 33911471;

?транспортний засіб Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_3 , придбаний ТОВ «ЗОРЯ ЧЕРНІВЦІ», код ЄДР 38178871 на підставі договору купівлі-продажу № із ТОВ «АВТОЦЕНТР НА КІЛЬЦЕВІЙ», код ЄДР 33911471.

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000162 від 18.04.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-4, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що не пізніше 2015 року громадянином України ОСОБА_4 організовано злочинну схему, спрямовану на: ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів); легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом; посередництво між тіньовим сектором економіки та суб`єктами господарювання реального сектору економіки; протиправне відшкодування ПДВ та у подальшому - провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором рф, фінансування держав рф та республіки білорусь. Вказані дії вчиняються на території України та рф, окрім іншого, шляхом укладення фіктивних (безтоварних) господарських договорів з суб`єктами господарювання реального сектору економіки, обготівкування в інтересах вказаних суб`єкт коштів (під власний відсоток).

Так, зокрема до описаної вище злочинної схеми, окрім інших, залучено підконтрольні ОСОБА_4 українські суб`єкти господарювання: ТОВ «ВІТАЛ-Х» (КОД ЄДР 30919373), ПП «СПЕТЛ» (КОД ЄДР 31121745), ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ» (КОД ЄДР 36992710), ТОВ «ЛЕМБЕРГ ПАРК» (КОД ЄДР 41762354), ПП «ЛЬВІВ МЕТ СОЮЗ» (КОД ЄДР 34536861), ТОВ «ЗАХІДНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ СОЮЗ» (код ЄДР 36992773), ТОВ «ШОЛЬЦ-ТРАНС» (код ЄДР 37072903), ТОВ «ЛІСОВЕ ГОСПОДАРСТВО ФОРЕСТ» (КОД ЄДР 38457003), ТОВ «ЗОРЯ ЧЕРНІВЦІ» (КОД ЄДР 38178871), ТОВ «УКРОМЕТАЛ-РЕСУРС» (код ЄДР 30537945), ТОВ «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» (КОД ЄДР 36860855), ПрАТ «ІНКОТРАНС» (КОД ЄДР 00450944), ТОВ «АСТРАТА» (КОД ЄДР 43632639), ПП «ТОРГ СЕРВІС ГРУП» (КОД ЄДР 30302290), ПП «ЛЕМБЕРГ-ТРАНС» (КОД ЄДР 36659919), ТОВ «ЄВРОПА-ТРАНС» (КОД ЄДР 31434759), ТОВ «ШОЛЬЦ-ЗАКАРПАТТЯ» (код КОД ЄДР 38167901), ТОВ «ШОЛЬЦ-ГРУП» (КОД ЄДР 37205846), ТОВ «ГЕНЕЗИС ФІНАНСОВОЇ СВОБОДИ» (КОД ЄДР 42714762), ТОВ «ВЕНДЕРІНГ» (КОД ЄДР 43164221), ТОВ «ТИСМЕННИЦЯ» (КОД ЄДР 37734897), ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ БАНК» (КОД ЄДР 41972261), ПУАТ «АВТОМАТ» (КОД ЄДР 14315026), ФОП « ОСОБА_5 » (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ).

Протиправно отримані грошові кошти легалізуються шляхом: придбання елітних транспортних засобів, яхт; придбання об`єктів нерухомості; конвертації в цифрові валюти (криптовалюти).

Будучи обізнаним про вказані обставини, ОСОБА_4 вирішив організувати протиправний експорт елітних транспортних засобів з України через республіку білорусь та республіку Кіпр до рф. Так, відповідний експорт здійснюється: в інтересах російських та білоруських топ-посадовців; на шкоду державній, економічній безпеці України; на підставі підроблених документів та за допомогою підконтрольних суб`єктів господарювання, зареєстрованих в рф, республіці білорусь та республіці Кіпр, Україні.

Постановою слідчого від 20.04.2023 транспортні засоби Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_2 , Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_3 та Mercedes-Benz GLS 400d 4МАТІС, VIN: НОМЕР_1 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатиме встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, чи використане на шкоду інтересам України, а також зумовить втрату його економічного потенціалу у випадку його відчуження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення власників майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого від 20.04.2023 транспортні засоби Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_2 , Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_3 та Mercedes-Benz GLS 400d 4МАТІС, VIN: НОМЕР_1 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. №0000162 від 18.04.2022.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п.1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Водночас, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування, при зверненні з клопотанням про накладення арешту, порушень вимог КПК України, та чогось, очевидно, безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на:

?транспортний засіб Mercedes-Benz GLS 400d 4МАТІС, VIN: НОМЕР_1 , придбаний ТОВ «ШОЛЬЦ УТИЛІЗАТОР АГ», код ЄДР 36992710, 03.03.2023 на підставі договору купівлі-продажу № із ПРАТ «ГАЛИЧИНА-АВТО», код ЄДР 32801235;

?транспортний засіб Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_2 , придбаний ТОВ «ЗОРЯ ЧЕРНІВЦІ», код ЄДР 38178871 на підставі договору купівлі-продажу № із ТОВ «АВТОЦЕНТР НА КІЛЬЦЕВІЙ», код ЄДР 33911471;

?транспортний засіб Mercedes-AMG G 63, 2022, VIN: НОМЕР_3 , придбаний ТОВ «ЗОРЯ ЧЕРНІВЦІ», код ЄДР 38178871 на підставі договору купівлі-продажу № із ТОВ «АВТОЦЕНТР НА КІЛЬЦЕВІЙ», код ЄДР 33911471.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1