Провадження № 1-кп/554/771/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2023 р. м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 001632 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 122 КК України.

До суду надійшло письмове клопотання адвоката ОСОБА_4 про повернення застави. Клопотання обґрунтовує тим, що 22 червня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави постановив ухвалу про визначення обвинуваченому ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у сумі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 405, 00 грн., який був продовжений ухвалою від 27.07.2022 р.

18 серпня 2022 року застава у розмірі 12 405,00 грн. за ОСОБА_5 була сплачена заставодавцем ОСОБА_6 , відповідно до квитанції №АТХЗ3-КХА8-МСН5-Т30К від 18.08.2022 року, що також підтверджується довідкою ТУ ДСА України в Полтавській області від 19.08.2022 р. №03/1844/2022-вих. Обвинуваченому ОСОБА_5 в іншому кримінальному провадженні №0002909 від 15.09.202 р., справа №643/2857/22, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , та обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили задовольнити клопотання, з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засідання щодо задоволення вказаного клопотання заперечувала, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи та клопотання, суд приходить до наступного висновку.

За вимогами ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згоди.

Тобто, посилання заявника на положення ч.11 ст.182 КПК України є передчасними і необґрунтованими, оскільки вони підлягають застосуванню у випадку завершення кримінального провадження (ухвалення вироку, закриття кримінального провадження), за відсутності підстав для звернення застави в дохід держави, скасування та/або зміни застави на інший запобіжний захід.

Аналіз положень ст. 182,194,196,197,199,181,203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, у розумінні норм чинного КПК України запобіжний захід у вигляді застави не має строкового виразу, а відтак, строк дії такого запобіжного заходу продовжуватись не має.

З огляду на вказане, посилання заявника на нібито закінчення строку дії застави у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, не стосується запобіжного заходу у вигляді застави та не свідчить про припинення його дії.

Згідно зі статтею 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 368 КПК України питання, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження, вирішується судом при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження.

Так, відповідно до ст. 374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді застави, продовжує діяти до підстав, визначених ст.ст. 203, 368 КПК України.

Інших даних, які б свідчили про наявність підстав для повернення застави заявником не наведено.

Зокрема, згідно з частиною 4 статті 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язані визначати дату закінчення дії ухвали лише в разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання про повернення застави слід відмовити.

Керуючись ст. 176,182,203, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про повернення застави у розмірі п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12405, 00 грн., заставодавцю ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1