У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши матеріали клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , поданого у кримінальному провадженні № 0000034 від 11 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України

У С Т А Н О В И В:

Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 11.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

02 вересня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше 30.12.2012 (точний час органом досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_8 , засновника однієї з найбільших в Україні фінансово-промислових груп «ПРИВАТ», мажоритарного акціонера найбільшої приватної банківської установи в України - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на момент вчинення кримінального правопорушення), який перебував у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Водночас ОСОБА_8 , не бажаючи бути викритим у вчинюваних злочинах, з метою уникнення кримінальної відповідальності, забезпечення вчинення протиправних дій, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та на подальшу легалізацію майна (коштів), здобутих злочинним шляхом, розробив план, який обумовлював собою послідовні дії, спрямовані на заволодіння майном (коштами) ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» (), а також залучив для співучасті у вказаній протиправній діяльності невстановлених співробітників АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (код МФО 305299) та інших невстановлених у ході досудового розслідування осіб, яким довів свій план та отримав від них згоду на співучасть у нижчеописаних злочинах.

Водночас, невстановлені співробітники АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) після надання ОСОБА_8 згоди на реалізацію розробленого останнім злочинного плану, спрямованого на заволодіння майном (коштами) ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» () в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та на виконання даного злочинного плану в частині заволодіння майном (коштами) даного Товариства, використовуючи своє службове становище і пов`язаний з цим становищем вплив, залучили інших працівників АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), зокрема головного позиціонера (головного казначея) Столичної філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) ОСОБА_10 та заступника керівника Департаменту по касовим операціям АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) ОСОБА_11 , які були не обізнаними у злочинних намірах ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_8 , а також інші невстановлені слідством особи, попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, попередньо домовилися про вчинення злочинів, та 30.12.2013 розпочали реалізацію злочинного плану, який передбачав наступне:

- шляхом створення імітації факту внесення ОСОБА_8 до каси Головного офісу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» без фактичного внесення таких грошових коштів до каси даної банківської установи створити фіктивні підстави для подальшого зарахування безготівкових коштів, що фактично готівкою ОСОБА_8 внесені до відділення зазначеного банку не були, на його банківський рахунок, що відкритий у даній банківській установі, отримавши у користування безготівкові кошти;

- шляхом укладення договорів поруки між ОСОБА_8 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для забезпечення виконання зобов`язань ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» за кредитними договорами, укладеними у період з 05.02.2013 по 19.04.2013 між ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», імітовано погасити від імені ОСОБА_8 виниклу у ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитну заборгованість і таким чином створити заборгованість у ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» перед ОСОБА_8 ;

- шляхом перерахування з боку ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» заборгованості на банківський рахунок ОСОБА_8 в АТ «АЙБОКС БАНК» (МФО 322302), що виникла у ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» перед ОСОБА_8 внаслідок вищезазначених договорів поруки і таким чином шляхом обману заволодіти майном (коштами) даного Товариства;

- шляхом конвертації в іноземну валюту безготівкових коштів, якими заволодів ОСОБА_8 внаслідок шахрайський дій, а також подальшого укладення договорів про надання юридичних послуг з компаніями-нерезидентами, а також наступної оплати на виконання даних договорів, перерахувати грошові кошти, отримані від ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ», з банківського рахунку в АТ «АЙБОКС БАНК» на рахунки закордонних банків, відкритих компаніями-нерезидентами, і таким чином здійснити легалізацію майна (коштів), отриманих злочинним шляхом.

Так, у період 2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» укладено низку кредитних угод, а саме: від 05.02.2013 № 4Н13045И (ліміт - 100,00 млн грн), від 18.03.2013 № 4Н13155И (ліміт - 112,00 млн грн), від 18.04.2013 №4Н13276И (ліміт - 160,00 млн грн), від 19.04.2013 № 4Н13283И (ліміт - 140,00 млн грн).

Слід зазначити, що згідно з додатковими угодами до вищезазначених кредитних договорів, сума кредитних лімітів неодноразово збільшувалась, а саме: за договором № 4Н13045И до 223,00 млн грн та за договором №4Н13276И до 173,00 млн грн.

При цьому, відповідно до договорів поруки № 4Н13045И/П, № 4Н13155И/П, № 4Н13276И/П, № 4Н13283И/П ОСОБА_8 виступав поручителем у вищевказаних кредитних договорах.

Так, ОСОБА_8 , діючи умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій, які виразились у протиправному заволодінні майном (коштами) ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» (), а також легалізації майна (коштів) отриманих злочинним шляхом, діючи шляхом обману (шахрайським шляхом), заволодів чужим майном при описаних нижче обставинах.

Так, не пізніше 30.12.2013 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 у невстановленому місці надав вказівку невстановленому співучаснику вчинюваних ним злочинних дій, діючи від імені ОСОБА_8 , шляхом обману, а саме імітування фактичного внесення готівкових коштів від імені ОСОБА_8 у сумі 949 мільйонів гривень до каси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), ввести в оману працівників даного банку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що відповідали за напрямок роботи пов`язаний з касовими операціями.

При цьому, ОСОБА_8 , в невстановлений час і місці, але не пізніше 30.12.2013, надав вказівку невстановленому слідством співучаснику вчинюваного злочину - працівнику АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), який мав службовий вплив на головного позиціонера (головного казначея) Столичної філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) ОСОБА_10 та заступника керівника Департаменту по касовим операціям АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) ОСОБА_11 , які були необізнаними у злочинних намірах ОСОБА_8 та об`єктивно не розуміли можливість настання суспільно небезпечних наслідків, імітовано облікували внесення від імені ОСОБА_8 до каси Головного офісу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» готівкові кошти у сумі 949 млн грн.

У свою чергу, невстановлена у ході досудового розслідування особа, діючи від імені ОСОБА_8 та у співучасті з останнім, діючи із ним спільно та узгоджено, на виконання розробленого ОСОБА_8 злочинного плану, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків внаслідок вчинення цих дій, які в подальшому виразились у протиправному заволодінні майном (коштами) ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» (), а також легалізації майна (коштів), отриманих злочинним шляхом, діючи шляхом обману, а саме імітування фактичного внесення готівкових коштів від імені ОСОБА_8 у сумі 949 млн грн до каси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), діючи в порушення вимог п.4 та п.1 статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» (від 28.11.2002 №249-IV), 30.12.2013 у період з 17:38 по 17:39 імітовано облікували внесення від імені ОСОБА_8 до каси Головного офісу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» готівкових коштів у сумі 949 млн грн, діючи за сприянням головного позиціонера (головного казначея) Столичної філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) ОСОБА_10 та заступника керівника Департаменту по касовим операціям АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) ОСОБА_11 , які будучи не обізнаними у злочинних намірах ОСОБА_8 , склали ряд документів на переказ, зокрема: заяву на переказ готівки, прибутковий касовий ордер, у яких зазначили відомості про факт внесення ОСОБА_8 до каси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) готівкових коштів у сумі 949 млн грн, а також відомості щодо документу особи, яка вносить готівку, її особистих даних, підпису, ідентифікаційного номеру платника податку, підстави внесення переказу, не будучи при цьому обізнаними у злочинних діях та не розуміючи ймовірність настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення подальшої матеріальної шкоди ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» (), а також легалізації майна (коштів) отриманих злочинним шляхом.

Того ж дня, 30.12.2013 о 17:53 невстановлений співробітник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), діючи на виконання розробленого ОСОБА_8 злочинного плану та під його керівництвом, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків вчинення цих дій, які в подальшому виразились у протиправному заволодінні чужим майном, а також легалізації майна (коштів), отриманих злочинним шляхом, залучивши невстановлених досудовим слідством працівників АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які не були обізнаними у злочинних намірах ОСОБА_8 , шляхом документального оформлення у програмному комплексі «Промінь» та інформаційно-дилінговому сервісі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», діючи шляхом обману, а саме імітації переведення вищевказаних готівкових коштів, начебто внесених ОСОБА_8 до каси зазначеної банківської установи, зорганізував документально імітоване переведення вищевказаних готівкових коштів у безготівкові кошти.

Разом із тим, невстановлений працівник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), діючи на виконання розробленого ОСОБА_8 злочинного плану та під його керівництвом, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків від вчинення цих дій, які в подальшому виразились у протиправному заволодінні чужим майном, а також легалізації майна (коштів), отриманих злочинним шляхом, залучивши невстановлених досудовим слідством працівників АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які не були обізнаними у злочинних намірах ОСОБА_8 , шляхом документального оформлення змітували конвертацію готівкових коштів, начебто внесених ОСОБА_8 до каси АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та зарахували вказані готівкові кошти на особистий банківський рахунок ОСОБА_8 НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).

Після вказаного, невстановлений працівник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), діючи на виконання розробленого ОСОБА_8 злочинного плану та під його керівництвом, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків внаслідок вчинення цих дій, які в подальшому виразились у протиправному заволодінні чужим майном, а також легалізації майна (коштів) отриманих злочинним шляхом, залучивши невстановлених досудовим слідством працівників АТ КБ «Приватбанк», які не були обізнаними у злочинних намірах ОСОБА_8 , а також діяли на підставі вищевказаних кредитних договорів (від 05.02.2013 №4Н13045И, від 18.03.2013 №4Н13155И, від 18.04.2013 №4Н13276И, від 19.04.2013 №4Н13283И), поручителем у яких виступав ОСОБА_8 , здійснили безготівкове перерахування грошових коштів у сумі близько 600 млн грн з рахунку НОМЕР_1 , відкритого ОСОБА_8 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299) на рахунок НОМЕР_2 , відкритого ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» у вказаній банківській установі, чим створили кредиторську заборгованість у даного Товариства перед ОСОБА_8 як фізичною особою.

Після вказаного, ОСОБА_8 , діючи на виконання розробленого ним злочинного плану, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків внаслідок вчинення цих дій, які в подальшому виразились у протиправному заволодінні чужим майном, а також легалізації майна (коштів), отриманого злочинним шляхом, у період 2014-2020 років скерував ряд офіційних вимог до ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ» про повернення боргу.

У свою чергу, у період з 22.05.2020 по 16.10.2020 ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ», діючи на виконання офіційних вимог ОСОБА_8 про повернення штучно сформованого боргу, який виник перед останнім внаслідок вищеописаних протиправних дій, з рахунків НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (АТ «АЙБОКС БАНК»), а також з рахунку НОМЕР_5 (АТ «АКБ "КОНКОРД»), перераховано безготівкові кошти у розмірі 572 240 090,19 грн на рахунок ОСОБА_8 НОМЕР_6 (АТ «АЙБОКС БАНК»"), що призвело до безпідставного фактичного заволодіння ОСОБА_8 грошових коштів у сумі 572 240 090,19 грн шляхом обману (шахрайство), чим було завершено перший етап розробленого ОСОБА_8 злочинного плану спрямованого на протиправне заволодіння майном (коштами) ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ».

За наведених обставин, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, протиправно заволодів майном ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ», а саме грошовими коштами у сумі 572 240 090,19 гривень, тим самим спричинивши вказаному Товариству матеріальні збитки на вказану суму.

Крім цього, у період 2020-2021 роках ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію розробленого ним злочинного плану, а саме другого його етапу, спрямованого на легалізацію майна (коштів), отриманого злочинним шляхом, яким ОСОБА_8 заволодів внаслідок шахрайських дій, про що йшлось вище, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків внаслідок вчинення цих дій, які виразились у подальшій легалізації майна, отриманого злочинним шляхом, ОСОБА_8 здійснив дії спрямовані на використання майна (коштів) здобутих злочинним шляхом, а саме закупівлю іноземної валюти (Євро), надавши до АТ «АЙБОКС БАНК» (МФО 322302) відповідні заяви про закупівлю іноземної валюти, на підставі яких працівниками даної банківської установи, які були необізнані у злочинних діях ОСОБА_8 , були вчинені необхідні дії та заходи, спрямовані на здійснення закупівлі іноземної валюти за безготівкові кошти у національній валюті, що знаходились на особистому банківському рахунку ОСОБА_8 НОМЕР_6 , якими, як зазначалось вище, він заволодів шахрайським шляхом, а також зараховано іноземну валюту (Євро) на вказаний особистий банківський рахунок ОСОБА_8 .

У подальшому, у період 2020-2021 роках, діючи на виконання розробленого ним злочинного плану, а саме другого його етапу, спрямованого на легалізацію майна (коштів), отриманих злочинним шляхом, яким ОСОБА_8 заволодів внаслідок шахрайських дій, про що йшлось вище, умисно та протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, внаслідок вчинення цих дій, які виразились у легалізації майна, отриманого злочинного шляхом, ОСОБА_8 здійснив дії спрямовані на розпорядження майном (коштів) здобутих злочинним шляхом, а саме шляхом укладення договорів про юридичні послуги із закордонними компаніями-нерезидентам, а також подальшої оплати на виконання даних договорів, здійснив дії спрямовані на перерахування грошових коштів, які належали ПАТ «НАФТОХІМІК ПРИКАРПАТТЯ», та якими він заволодів внаслідок шахрайських дій, з банківського рахунку НОМЕР_6 в АТ «АЙБОКС БАНК» (МФО 322302) на рахунки закордонних банків.

Так, отримані валютні кошти (Євро) ОСОБА_8 з банківського рахунку рахунку НОМЕР_7 перераховано на рахунки юридичних осіб - нерезидентів за надані юридичні послуги, зокрема:

- 433494,44 євро на рахунок № НОМЕР_8 , який належить MARKS AND SOKOLOV LLC (США) та відкритий у PNC BANK N.A. (Піттсбург, Пенсільванія США);

- 4 013 710,01 євро на рахунок № НОМЕР_9 , який належить HUGHES HUBBARD AND REED LLP (США) та відкритий у SOCIETE GENERALE (Париж, Франція);

- 20 966 012 євро на рахунок № НОМЕР_10 , який належить FIELDFISHER LLP (Велика Британія) та відкритий у LLOYDS BANK PLC (Лондон, Великобританія);

- 100 000 євро на рахунок № НОМЕР_11 , який належить NOMEA LAW FIRM (Швейцарія) та відкритий у UBS SWITZERLAND AG (Цюріх, Швейцарія).

Таким чином, ОСОБА_8 було завершено другий етап свого злочинного плану, а саме легалізації майна (коштів) отриманих злочинним шляхом.

За наведених обставин, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з іншими невстановленими у ході досудового розслідування особами, вчинили використання та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, а саме грошовими коштами у сумі 25 513 216,45 Євро.

02 вересня 2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання детектива Бюро економічної безпеки України у кримінальному провадженні № 0000034 від 11 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України із одночасним визначенням альтернативного розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, захисників та підозрюваного доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Дослідивши надані матеріали слідчий суддя бере до уваги документи, що підтверджують причетність ОСОБА_8 до злочинної діяльності, яка полягає у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, та на подальшій легалізації майна (коштів), здобутого злочинним шляхом.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які указують на факти, що ОСОБА_8 міг вчинити вказані правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення понад 10 років.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань, оскільки на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії, а відтак ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику того, що ОСОБА_8 може перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Так, вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки підозрюваному, як вбачається з юридичного формулювання підозри, не інкримінується вчинення кримінального правопорушення із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, згідно із п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні від 12 березня 2009 року в справі "Алєксандр Макаров проти Росії" (Aleksandr Makarov v Russia) № 15217/07 " зазначено, що "… сума застави повинна оцінюватися головним чином по відношенню заінтересованої особи, його активів … іншими словами, ступенем впевненості, яка можлива в тому, що перспектива втрати забезпечення у випадку його неявки в суд послужить достатнім фактором, виключаючи з його сторони будь-яке бажання зникнути".

Таку ж позицію Європейський суд послідовно займав і по багатьох інших справах, а саме "Мангрус проти Іспанії" (Mangouras v. Spain), Ноймайстер проти Австрії (Neumeister v. Austria).

Встановлюючи розмір застави для ОСОБА_8 , слідчий суддя враховує конкретні обставини кримінального провадження, показання ОСОБА_8 , наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий, сімейний стан та інші дані, які характеризують особу підозрюваного та його спосіб життя, а також те, щоб розмір застави міг у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та майбутньому зміг забезпечити відшкодування шкоди, у зв`язку з чим дійшов до висновку, що застава в межах 190 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 509 960 000 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, враховуючи доведені прокурором обставини, у випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання детектива Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 , поданого у кримінальному провадженні № 0000034 від 11 серпня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у відділі забезпечення досудовим розслідуванням СБ України (м. Київ, провулок Аскольдів, буд. 3А), тобто до 31 жовтня 2023 року, включно.

Взяти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Визначити розмір застави у вигляді 190 000 (сто дев`яносто тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 509 960 000 (п`ятсот дев`ять мільйонів дев`ятсот шістдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_8 з-під варти, та покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- заборонити спілкуватись зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

У іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1