Справа №: 486/1290/23 Провадження № 1-кс/486/298/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Южноукраїнськ, Миколаївської області заяву слідчої судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000070 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчої судді ОСОБА_3 перебуває клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000070 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

16 серпня 2023 року слідча суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду зазначеного клопотання.

У своїй заяві слідча суддя ОСОБА_3 посилається на те, що її як слідчого суддю було визначено для розгляду клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000070 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Ознайомившись із клопотанням, вона вважає за необхідне заявити самовідвід. Відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000070 були внесені за заявою ОСОБА_4 . Саме він визнаний потерпілим у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 є суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона вважає за необхідне заявити самовідвід. Розгляд нею як слідчим суддею клопотання у стороннього спостерігача, а також у потенціального підозрюваного може викликати сумнів у неупередженості слідчого судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 заява про самовідвід слідчої судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання розподілена в провадження судді ОСОБА_1

08.09.2023 у судове засідання слідча суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3 не з`явилась, надіслала до заяву, в якій просила розглянути заяву про самовідвід без її участі. Зазначила, що додаткових пояснень до заяви про самовідвід вона не має.

Інші учасники процесу до суду 08.09.2023 не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд виходить із приписів ст. 28 Кримінального процесуального кодексу України, враховує поведінку учасників кримінального провадження і вважає за можливе вирішити питання про самовідвід судді ОСОБА_1 без їх участі.

Суддя ОСОБА_1 не може вирішувати питання самовідводу слідчої судді ОСОБА_3 від розгляду клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000070 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, так як у цьому кримінальному провадженні потерпілим є голова ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , який видав правоохоронним органам персональні дані судді ОСОБА_1 без правових на те підстав.

До того ж, суддею ОСОБА_1 неодноразово до ВРП повідомлялося про тиск голови ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 щодо неї. Адміністрація ІНФОРМАЦІЯ_1 , головою якого є суддя ОСОБА_4 , протягом 2020-2022 років свідомо та навмисно перешкоджала у відправленні правосуддя, а саме: не забезпечувала суддю ОСОБА_1 секретарем судового засідання.

За результатами першого етапу кваліфікаційного оцінювання суддів, складеного 22 серпня 2018 року, на відповідність займаній посаді суддя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 набрав за тестування 49,5 балів, за практичне - 51,5 балів. На засіданні ВККСУ в 2019 році голова суду став погано себе почувати, в результаті чого справу було відкладено. Суддя ОСОБА_4 і досьогодні продовжує відправляти правосуддя доброчесно. Зборами суддів ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2020 році суддя ОСОБА_4 був повторно обраний головою суду, за якого віддала голос суддя ОСОБА_3 .

Суд виходить із вимог статті 369 КПК України, практики національних судів, міжнародної практики, з принципу верховенства права, вважає, що будь-яке процесуальне рішення судді або слідчого судді в кримінальному провадженні повинно бути оформлено процесуальним документом, а в даному випадку: саме ухвалою судді. Текст статей 80, 81, 82 КПК України свідчить про неоднаковий підхід законодавця щодо зазначення у вказаних нормах порядку подачі заяви про самовідвід судді.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України, суддя за наявності підстав, передбаченими статтями 75-79 КПК України, зобов`язаний заявити самовідвід.

Як свідчить текст ч. 1 ст. 81 КПК України, законодавець після слова «відводу» не зазначає слово «самовідвід». Тому, за змістом ст. 81 КПК України вказує на процедуру розгляду саме відводу, а не самовідводу.

Положенням КПК України механізм правового регулювання самовідводу суддів чітко не встановлено, як і порядок його вирішення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає (принаймні жодного разу не згадує своїми нормами) такого процесуального документу, як «заява про самовідвід». Питання самовідводу є правовим наслідком доброчесності та особистого сумління судді, який зважив всі факти та обставини, які дозволяють чи не дозволяють об`єктивно та неупереджено розглянути справу, урахував всі обставини та прийняв рішення, виходячи із власного переконання. Суддя несе персональну відповідальність за рішення щодо взятого самовідводу.

З урахуванням судової практики процесуальне рішення про самовідвід не повинно переглядатися іншим суддею, так як це призводить до конфліктів між суддями. Суддя місцевого суду не може бути судом у справі свого колеги щодо обґрунтованості ним заявленого собі самовідводу, так як це суперечить міжнародним стандартам та закону України «Про судоустрій і статус суддів». З огляду на це, на глибоке переконання суду, правова оцінка щодо заявленого самовідводу суддею місцевого суду може надаватися при перегляді судового рішення вищим судом.

Стаття 129 Конституції України визначає, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Гарантії незалежності суддів, а також відповідальність за втручання у здійснення правосуддя та вплив на суд або суддів у будь-який спосіб закріплюється в Законі України «Про судоустрій і статус суддів».

Із системного аналізу наведених норм слідує, що незалежність є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості у зв`язку з чим будь-який вплив на суддю у тому числі з боку інших суддів є неприпустимим.

Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Згідно із пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

П. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тому з метою дотримання положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням практики ЄСПЛ, яка є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню, відповідно до ст. 9 Конституції України, статтями 1,8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, забезпечення об`єктивності, неупередженості та з метою справедливого розгляду кримінального провадження, суддя вважає за доцільне відвестися від розгляду заяви про самовідвід.

Суддя проаналізувала, обдумала, оцінили варіанти, визначила наслідки, розгляду заяви про самовідвід під її головуванням, із застосуванням тесту на підзвітність суспільному контролю на незалежний суд і заявила самовідвід з власної ініціативи.

Сторони кримінального провадження мають право знати чому справу передано іншому судді. Це право допомагає уникнути свавільного перерозподілу справи.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою ЄСПЛ, статтями 1, 8, 9, 35, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заявлений самовідвід судді ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 від розгляду заяви слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000070 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Передати заяву слідчої судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000070 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (справа № 486/1290/23, провадження № 1-кс/486/298/2023) до канцелярії ІНФОРМАЦІЯ_1 для здійснення автоматизованого розподілу справ між суддями на підставі ст. 35 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1