1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4290/23 1-кс/335/1309/2023
22 травня 2023 року м. Запоріжжя
- 3 блістера (по 10 пігулок в кожному, загальна кількість 30 пігулок) з написом «XANAX»; 1 блістер (5 пігулок) з написом «Rivotril», які були упаковані в паперовий конверт;
- предмет, схожий на різнокольорові марки в загальній кількості 50 шт., упаковано в паперовий конверт.
За ствердженням слідчого, вилучені предмети є речовими доказамиі тому підлягають арешту в порядку ст. 170 КПК України.
В судове засідання учасники провадження не з`явились, подавши заяви про розгляд клопотання без їх участі.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання частково задовольнити з таких підстав.
Після чого, зберігаючи при собі отриману посилку з вищевказаною особливо небезпечною психотропною речовиною, ОСОБА_5 , з метою подальшого буту особливо небезпечної психотропної речовини, вийшов з приміщення «Нова Пошта» №20, де біля входу був затриманий співробітниками поліції.
Постановою слідчого від 19.05.2023 вказані предмети визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як зазначено в клопотанні, підставою накладення арешту на вказане у ньому майно є те, що воно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, може нести на собі сліди, що мають значення для встановлення обставин цієї події, та може бути використане при проведені в подальшому слідчих дій, тобто відповідає ознакам речового доказу, що передбачені ст. 98 КПК України.
Встановлені під час розгляду клопотання обставини очевидно вказують на те, що вилучені під час огляду предмети можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні та визнані такими у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Вилучені предмети можуть бути в подальшому об`єктом слідчих дій, в тому числі експертних досліджень, а тому вони мають бути залишені на зберіганні органом досудового розслідування.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
2)3 блістера (по 10 пігулок в кожному, загальна кількість 30 пігулок) з написом «XANAX»; 1 блістер (5 пігулок) з написом «Rivotril», які були упаковані в паперовий конверт;
3)предмет, схожий на різнокольорові марки в загальній кількості 50 шт., упаковано в паперовий конверт.
Майно, на яке цією ухвалою накладений арешт, залишити на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1