справа № 732/543/23
провадження № 1-кп/732/63/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

в присутності секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, вдівця, має на утриманні одну неповнолітню дитину, 2007 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

В умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз - Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023 року, затвердженого Законом України від 02 травня 2023 року, з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб, а саме 17 листопада 2022 року, близько 13 год 30 хв, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, прийшов до поля, яке знаходиться за межами населеного пункту на території Івашківського старостинського округу № 4 Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, на відстані близько 500 м від с. Івашківка Чернігівського району Чернігівської області в напрямку с. Нове Чернігівського району Чернігівської області, яке обробляється ТОВ «Білорусь» та було засіяне кукурудзою, де шляхом вільного доступу, таємно зірвав зі стебел качани кукурудзи, загальною вагою 101,250 кг, вартість яких згідно висновку експерта №СЕ-19/125-22/8881-ТВ від 23.11.2022 становить 4,38 грн за 1 кг, а всього на суму 443,47 грн, які склав у п`ять капронових мішків та мав намір перенести їх до свого господарства, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був помічений на місці вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який повідомив про цю подію представників ТОВ «Білорусь» та не дав змоги ОСОБА_4 вчинити усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 і ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті, не оспорював, у скоєному розкаявся та по суті пред`явленого обвинувачення показав, що дійсно 17 листопада 2022 року, близько 13 год 30 хв, він прийшов до поля, яке знаходиться за межами села Івашківка Чернігівського району Чернігівської області, на відстані близько 500-800 метрів, яке обробляється ТОВ «Білорусь» та яке було засіяне кукурудзою. На полі він зірвав зі стебел качани кукурудзи, які склав у п`ять капронових мішків та мав намір перенести їх до свого господарства, однак був помічений ОСОБА_5 , який не дав йому піти та повідомив представників ТОВ „Білорусь. У вчиненому обвинувачений щиро кається, просив суд його суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 і ч. 4 ст. 185 КК України без його участі. ТОВ „Білорусь претензій матеріального та морального характеру не має, цивільний позов заявляти не буде. При призначенні покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду. (а.с.17)

Вартість майна, викраденого у потерпілого ТОВ „Білорусь, підтверджена висновком експерта №СЕ-19/125-22/8881-ТВ від 23.11.2022. Встановлену висновком експерта вартість викраденого майна обвинувачений в судовому засіданні не оспорював.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, учасники справи вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень, прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, - є тяжким.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує його вік, сімейний стан, освіту, стан його здоров`я, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують призначення покарання, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо обрання міри та виду покарання.

Досліджуючи дані про особу винного, суд встановив, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно з довідкою КНП "Городнянська міська лікарня" обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності притягувався одноразово.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує тяжкість і конкретні обставини скоєного ОСОБА_4 злочину, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання. З урахуванням положень ст. 68 та ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, та з урахуванням вимог ст.75 КК України суд дійшов висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Також суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до вимог ч.1,3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Питання про розподіл процесуальних витрат у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотань про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 566,34 грн.

Речові докази: качани кукурудзи, загальною вагою 101,250 кг, які передані на зберігання потерпілому, повернути власнику Товариству з обмеженою відповідальністю „Білорусь .

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити представнику потерпілого.

На вирок може бути подана апеляція безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1