Дата документу 16.05.2023Справа № 554/963/23
Провадження № 1-кп/554/1045/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002219 від 09.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петрашівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, учня 9 класу Рунівщинської ЗОШ І-ІІІ ступенів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

03.01.2023, близько 12.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території Центрального ринку за адресою: м.Полтава, вул. Новий Базар, 36, умисно, з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, відкрито, шляхом ривку зі столу заволодів мобільним телефоном марки "Huawei Р-30 Lite" IMEI 1: НОМЕР_1 , IME 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , вартістю 3766,67 грн, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій збитку на суму 3766, 67 гривень.

За таких обставин дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за викладених вище обставин визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено тяжке кримінальне правопорушення, він раніше не судимий, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, неповнолітній, на обліку в лікарів - нарколога, - психіатра не перебуває.

Згідно повідомлення відокремленого підрозділу обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №1 вих. №381-26/104 від 16.01.2023 року, ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою до їх закладу з діагнозом: «Емоційні розлади дитячого віку».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №25 від 23.01.2023 року ОСОБА_5 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості.

У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння ОСОБА_5 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності, не виявляв ознак іншого хворобливого стану психіки. Ступінь вираженості у ОСОБА_5 вродженого недоумства, не позбавляє його можливості в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ч.2, ч.3 ст.19 та під дію ст.20 КК України на даний час не підпадає та може постати перед слідством та судом. На даний час ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання рекомендованих заходів, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та за наявності мотивації і готовності до змін самого неповнолітнього обвинуваченого. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку , відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою (формування життєвих навичок).

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, при призначенні основного покарання ОСОБА_5 суд враховує, що він є неповнолітнім, соціально адаптованими в суспільстві, вів активний спосіб життя, притаманний людям з правомірною моделлю поведінки, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і щиро розкаявся в цьому, що суд оцінює як дійове каяття, відсутність претензій збоку потерпілої сторони, характеристику його особи, умови проживання в багатодітній родині зі скрутним матеріальним становищем, висновок органу пробації, поведінку як під скоєння кримінального правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєння, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що обтяжують, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на обставини справи, приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, стан здоров`я, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з законного представника обвинуваченого в дохід держави.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно слід скасувати.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути із законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10.01.2023 рокуна мобільний телефон марки «Huawei P-30 Lite», в корпусі блакитного кольору та повернути потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1