справа № 619/2207/23
провадження № 1-кп/619/157/23
ВИРОК

іменем України

26 червня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт №0000914 від 10.05.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та Інгу, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець призваний під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді: стрілець 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу третьої стрілецької роти, у військовому званні «столдат», раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2022 №4 солдат ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Військова частина НОМЕР_1 передана в оперативне підпорядкування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та 02.05.2022 відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2022 №136 прибула в Харківську область для виконання завдань за призначенням.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб.

Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається з ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, За своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти, - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань, військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби в складі 3 стрілецької роти 32-го окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 на початку травня 2022 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

02.05.2022 близько 14 год. 00 хв. командиром 3 стрілецької роти 32 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 вишикувано особовий склад роти, в тому числі солдата ОСОБА_4 , у передмісті н.п. Золочів Харківської області з метою доведення бойового розпорядження №12ДСК від 02.05.2022, яке було видано на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 №136 від 02.05.2022.

Під час шикування капітаном ОСОБА_7 в усному порядку доведено бойове розпорядження командира 32-го окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2022 №12ДСК до підлеглого особового складу щодо вибуття 3 стрілецької роти 32 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 в район н.п. Цапівка н.п. Одноробівка н.п. Баранівка.

Будучи невдоволеним наказом щодо вибуття в район н.п. Цапівка н.п. Одноробівка н.п. Баранівка, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ та вибувати до н.п. Цапівка н.п. Одноробівка н.п. Баранівка для виконання бойового завдання, чим підірвав боєготовність та боєздатність 3 стрілецької роти 32 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Після чого, особовий склад 3 стрілецької роти 32 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 вирушив виконувати бойове розпорядження командира НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2022 №12ДСК щодо вибуття в район н.п. Цапівка н.п. Одноробівка н.п. Баранівка, а солдата ОСОБА_4 , роззброєно та направлено в інший пункт тимчасової дислокації.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст.402 КК України, а саме непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану.

17 травня 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , яка укладена 10 травня 2023 року у приміщенні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві за адресою: м.Харків, вул.Євгена Котляра, 7.

Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищевказаному діянні.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, а саме службового обмеження строком 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення ОСОБА_4 , в дохід держави двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному злочині вину визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди.

Суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості з наступних мотивів.

Угода про визнання винуватості, яка укладена 10 травня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст.66 КК України визнаються судом обставинами, які пом`якшують її покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утримання 2-х неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тат доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

Визначена угодою про визнання винуватості міра покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 65 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , визначену угодою, про визнання винуватості, міру покарання.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому на досудовому слідстві не обиралась, прокурор не звертався в судовому засіданні з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, тому суд не має підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів - відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 474,475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 10 травня 2023 року між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000914 від 10.05.2023.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки з відрахуванням у доход держави 20 (двадцяти) % із суми грошового забезпечення засудженого. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Відповідно ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1