1Справа № 335/3824/23 1-кс/335/1222/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2023 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Клопотання мотивоване наступним. У ході досудового розслідування встановлено, що 02.05.2023 року до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт ст. о/у СКП ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_4 на території Вознесенівського району, за місцем свого мешкання зберігає вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу. (ЖЄО № 9620 від 02.05.2023 року).
04.05.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 на підставі ухвали було проведено ошук, в ході якого було вилучено наступні об`єкти:
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ;
- посвідчення тракториста на ім`я ОСОБА_6 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_7 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_8 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_9 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_10 ;
- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 ;
- закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_11
- військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 ;
- предмет, схожий на дубинку з чохлом чорного кольору;
- предмет, схожий на мачете з чохлом.
Після вилучення вказаних вище речей, слідчим СВ ВП № 1 було винесено постанову про визнання вказаних об`єктів, речовими доказами у кримінальному провадженні, після чого їх було передано до камери зберігання речових доказів ВП № 1 оскільки вони можуть мати доказове значення по кримінальному провадженню.
Слідчий вказує, що вилучені речі та предмети підлягають детальному огляду та в подальшому необхідні для проведення відповідних експертиз, зокрема, експертизи холодної зброї.
Тому, посилаючись на вимоги ст.ст. ч. 1 ст. 167, ст.ст. 84, 85, 86, ч.ч. 1, 2 ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий просить постановити ухвалу про арешт вилученого майна в ході проведення обшуку від 04.05.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 , з метою виявлення, фіксації та збереження слідів кримінального правопорушення, знаряддя вчинення кримінального правопорушення, майна яке було здобуте в результаті його вчинення, відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, які можуть мати доказове значення для встановлення всіх обставин вчиненого злочину.
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.
Власник (володілець) майна, щодо якого вирішується питання про його арешт ОСОБА_12 , та треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт майна в судове засідання не з`явилися, повідомлені судом про час та місце розгляду клопотання завчасно та належним чином, причини неявки не повідомили.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
Дане кримінальне провадження відкрито на підставі того, що 02.05.2023 року до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт ст. о/у СКП ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що чоловік на ім`я ОСОБА_4 на території Вознесенівського району, за місцем свого мешкання зберігає вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу. (ЖЄО № 9620).
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2023 року, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відшукання і вилучення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та предметів обіг яких обмежений/заборонений законодавством України, без відповідного дозволу, заборонених або обмежених в обігу, а також інших предметів й документів, що мають значення для встановлення істини у досудовому розслідуванні.
Згідно протоколу, під час проведення 04.05.2023 року обшуку, який мав місце в квартирі АДРЕСА_1 слідчим було вилучено наступні об`єкти:
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ;
- посвідчення тракториста на ім`я ОСОБА_6 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_7 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_8 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_9 ;
- паспорт на ім`я ОСОБА_10 ;
- пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 ;
- закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_11 ;
- військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 ;
- предмет, схожий на дубинку з чохлом чорного кольору;
- предмет, схожий на мачете з чохлом.
Погоджене з прокурором клопотання про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
За приписами ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зазначені строки звернення до суду слідчим дотримано.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Метою та підставами накладення арешту на вилучені в ході обшуку речі є необхідність збереження речових доказів. Слідчий довів, що вилучені речі, зокрема, предмет, схожий на дубинку з чохлом чорного кольору та предмет, схожий на мачете з чохлом, можуть бути предметами вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин у кримінальному провадженні.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Поряд з тим, слідчим не доведено суду необхідності в накладенні арешту на документи: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ; посвідчення тракториста на ім`я ОСОБА_6 ; паспорт на ім`я ОСОБА_7 ; паспорт на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт на ім`я ОСОБА_10 ; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 ; закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_11 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , зокрема того, яке доказове значення для кримінального провадження мають вказані документи, які належать третім особам з метою недопущення обмеження їх прав.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Що стосується постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Вказане узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Згідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання вимог закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та законних інтересів осіб.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Слідчим не доведено, що виявлені та вилучені під час обшуку документи третіх осіб мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні, крім того, будуть проведені відповідних експертиз, зокрема, як вказує слідчий експертизи холодної зброї.
Керуючись ст.ст. 170-173, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, яке 04.05.2023 року вилучено в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме:
- предмет, схожий на дубинку з чохлом чорного кольору;
- предмет, схожий на мачете з чохлом.
В задоволенні решти заявлених в клопотанні вимог - відмовити.
Негайне виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, слідчому та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1