ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358.

Накладено арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування на майно ТОВ «ЕСК» (), що перебуває у користуванні ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» () та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

-Електро-щитова, складу готової продукції - будівля, що окремо стоїть розміром 6000?3000?3965 мм, зведена з цегли, перекрита залізобетонними плитами. Перекриття покрите тришаровим руберойдом на бітумній мастиці. Будівля встановлена на фундаменті з залізобетоннихблоків. Усередині будівлі встановлено електросилове обладнання згідно з проектною документацією;

-Будівля, що окремо стоїть, розміром 25020?7020?3760 мм, зведена з силікатної цегли, перекрита ж/ плитами. Перекриття покрите трьома шарами акваізолу цементної стяжки. Складається з операторного управління, операторного персоналу, лабораторії та електрощитової. Будівля має 3 окремих входи та 6 вікон. Приміщення мають такі розміри: операторне управління - 5500?6000 мм, операторна персоналу - 6000х6000 мм, лабораторію - 6000?6000 мм та електрощитову - 4500?6000 мм. Будівля має також допоміжні приміщення: санвузол та два тамбури. Будівля встановлена на фундаментній основі з залізобетонних блоків марки ФСБ 2,4-6-5.У приміщенні операторної встановлено технологічне обладнання згідно з проектом автоматизації процесу виробництва. В приміщенні електрощитової встановлено електросилове обладнання УППГ згідно проекту;

- Наливні та зливні естакади, які складаються з зливної залізничної естакади - складається з металоконструкцій, профілів та кута різних розмірів та марок сталей, має розміри 19550х1600?3750 мм (ДхШ?В), з трьома відкидними металевими містками та двома сходами. На естакаді встановлено технологічне та електросилове обладнання згідно проекту. Наливна залізнична естакада - складається з металоконструкції, профілі та куточків різних розмірів та марок сталі, сходів та огорож, має розміри 31500х6440х8150 мм (ДхШ?в). Металоконструкції естакади встановлені на залізничний фундамент розміром 27400?5500 мм. Естакада має 4 металеві відкидні містки. На естакаді встановлено технологічне та електросилове обладнання згідно проекту;

- Очисні зливи стічних вод, які складаються з станції очищення розміром 6030?2430?2500 мм, контейнерного типу із встановленими всередині групою різних фільтруючих елементів, технологічного та електросилового обладнання; Нефтеловушки - поземної з/б споруди розміром 12400?3600 мм, призначеної для збирання забрудненої води;Ємності 10 м3 і 6 м3, встановлені на з/б ложементи, призначені для обслуговування процесу очищення стічних вод, що містять нафту.

- Резервуарний парк - насосна, яка складається з навісу розміром 6000?3000?3000 мм (ДхШхВ), виготовлений з металопрокату різних видів і марок сталей, встановлений на ж/о фундамент. Навіс перекритий оцинкованим профнастилом та обрамлений металевою одинарною сіткою.Усередині встановлені 4 шестерні насоси моделі КМ 80-50-215 і 1 шестерний насос моделі ДС 125А, з`єднані між собою транспортними трубопроводами. Також встановлено інше технологічне та електросилове обладнання.

- Резервуарний парк - склад готової продукції, який складається із семи горизонтальних ємностей по 50 м та чотирьох горизонтальних ємностей по 25 м°, з`єднаних між собою системою транспортних трубопроводів діаметрами 25-100 мм різних марок сталі та запірною арматурою різних моделей. на ємностях встановлено обладнання та прилади КИПиА згідно проекту. Ємності встановлені на з/б піддон розміром 22000?41000 мм, обрамлений блоками ФСБ 2,4-6-5. Обрамлення має 4 перехідних мости. Транспортні трубопроводи укладені на опори, що складаються з з/б ялинок та металоконструкцій. На кожній ємності встановлено майданчик обслуговування.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що потужності ТОВ «ЕСК» використовувалися у злочинній діяльності ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод», а отже є достатньо підстав вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В той же час існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна (потужностей) ТОВ «ЕСК». Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на майно ТОВ «ЕСК» з метою забезпечення збереження майна та можливої конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту з забороною права на відчуження, розпорядження та користування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що про оскаржувану ухвалу стало відомо лише 05 липня 2023 року під час ознайомлення з матеріалами іншої справи, по суті апеляційної скарги просить скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги адвокат вказує на те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням норм кримінально процесуального закону. Формальне винесення постанови слідчим про визнання речових доказів не робить жодну річ речовим доказом, якщо вона не відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Стороною обвинувачення не було доведено, що арештоване майно є об`єктом кримінальної дії або отримано кримінальним шляхом та воно належить ТОВ "ЕСК".

Заслухавши доповідь судді, доводи представника - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу слідчого судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без апелянта, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

З наданих матеріалів провадження слідує, що копію ухвали слідчого судді від 21 червня 2023 року представником було отримано лише 05 липня 2023 року, а апеляційна скарга надійшла до апеляційного суду 06 липня 2023 року, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000358 від 30 вересня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.204, ч.3 ст.209, ч.3 ст.362, ч.1 ст.366 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за попередньою змовою з службовими особами ТОВ «Лерсен ЛТД», ТОВ «Мото Трейдінг», ТОВ «Мото Рентал», ТОВ «Тімакс Інвест», ТОВ «Колотрейдінг», ТОВ «Кард Сервіс Плюс», ТОВ «Мотто Рітейл», ТОВ «Південь Оіл Груп», ТОВ «Бізнес Консалт ВНГ», ТОВ «АГРІ ЛТД», ТОВ «Імпекс ойл», ТОВ «ПРАЙМ ГРУП НАФТА», ТОВ «ЕСК» та ФОП ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, направленим на маскування незаконного походження підакцизних товарів та послідуючу легалізацію коштів/, отриманих злочинним шляхом, вчиняють підробку товарно-транспортних та акцизних накладних, тим самим маскуючи місце виготовлення та фактичного придбання не облікованих, незаконно виготовлених акцизних товарів, які в послідуючому збуваються через мережу АЗС, що має ознаки складу злочинів, передбачених ч.2 ст.204, ч.2 ст.209, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження було зафіксовано факт завантаження підакцизних товарів з потужностей ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за адресою: Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Заводська, 44, що не відповідало супровідним транспортним документам.

Розвантаження вказаних підакцизних товарів здійснювалось до стаціонарних акцизних складів, що використовуються мережею АЗС «МОТТО» та ТОВ «ПРАЙМ ГРУПП НАФТА» на території України.

Також встановлено, що ОСОБА_10 надав згоду щодо використання для незаконного виробництва підакцизних товарів потужностей, належного йому ТОВ «ЕСК», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які фактично використовуються ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за договором оренди.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 16 червня 2023 року визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні №0000358 майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: електро-щитову, складу готової продукції - будівля, що окремо стоїть розміром 6000?3000?3965 мм, зведена з цегли, перекрита залізобетонними плитами. Перекриття покрите тришаровим руберойдом на бітумній мастиці. Будівля встановлена на фундаменті з залізобетоннихблоків. Усередині будівлі встановлено електросилове обладнання згідно з проектною документацією; будівлю, що окремо стоїть, розміром 25020?7020?3760 мм, зведена з силікатної цегли, перекрита ж/ плитами. Перекриття покрите трьома шарами акваізолу цементної стяжки. Складається з операторного управління, операторного персоналу, лабораторії та електрощитової. Будівля має 3 окремих входи та 6 вікон. Приміщення мають такі розміри: операторне управління - 5500?6000 мм, операторна персоналу - 6000х6000 мм, лабораторію - 6000?6000 мм та електрощитову - 4500?6000 мм. Будівля має також допоміжні приміщення: санвузол та два тамбури. Будівля встановлена на фундаментній основі з залізобетонних блоків марки ФСБ 2,4-6-5.У приміщенні операторної встановлено технологічне обладнання згідно з проектом автоматизації процесу виробництва. В приміщенні електрощитової встановлено електросилове обладнання УППГ згідно проекту; наливні та зливні естакади, які складаються з зливної залізничної естакади - складається з металоконструкцій, профілів та кута різних розмірів та марок сталей, має розміри 19550х1600?3750 мм (ДхШ?В), з трьома відкидними металевими містками та двома сходами. На естакаді встановлено технологічне та електросилове обладнання згідно проекту. Наливна залізнична естакада - складається з металоконструкції, профілі та куточків різних розмірів та марок сталі, сходів та огорож, має розміри 31500х6440х8150 мм (ДхШ?в). Металоконструкції естакади встановлені на залізничний фундамент розміром 27400?5500 мм. Естакада має 4 металеві відкидні містки. На естакаді встановлено технологічне та електросилове обладнання згідно проекту; очисні зливи стічних вод, які складаються з станції очищення розміром 6030?2430?2500 мм, контейнерного типу із встановленими всередині групою різних фільтруючих елементів, технологічного та електросилового обладнання;Нефтеловушки - поземної з/б споруди розміром 12400?3600 мм, призначеної для збирання забрудненої води; ємності 10 м3 і 6 м3, встановлені на з/б ложементи, призначені для обслуговування процесу очищення стічних вод, що містять нафту; резервуарний парк - насосна, яка складається з навісу розміром 6000?3000?3000 мм (ДхШхВ), виготовлений з металопрокату різних видів і марок сталей, встановлений на ж/о фундамент. Навіс перекритий оцинкованим профнастилом та обрамлений металевою одинарною сіткою. Усередині встановлені 4 шестерні насоси моделі КМ 80-50-215 і 1 шестерний насос моделі ДС 125А, з`єднані між собою транспортними трубопроводами. Також встановлено інше технологічне та електросилове обладнання; резервуарний парк - склад готової продукції, який складається із семи горизонтальних ємностей по 50 м та чотирьох горизонтальних ємностей по 25 м°, з`єднаних між собою системою транспортних трубопроводів діаметрами 25-100 мм різних марок сталі та запірною арматурою різних моделей. на ємностях встановлено обладнання та прилади КИПиА згідно проекту. Ємності встановлені на з/б піддон розміром 22000?41000 мм, обрамлений блоками ФСБ 2,4-6-5. Обрамлення має 4 перехідних мости. Транспортні трубопроводи укладені на опори, що складаються з з/б ялинок та металоконструкцій. На кожній ємності встановлено майданчик обслуговування.

Задовольняючи дане клопотання слідчий суддя зазначив, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що потужності ТОВ «ЕСК», що використовувалися у злочинній діяльності ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» за адресою: АДРЕСА_1, є власністю ОСОБА_10 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.204; ч.3 ст.27, ч.3 ст.209; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.362; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, а отже є достатньо підстав вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а саме: є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом та отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення. В той же час існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна (потужностей) ТОВ «ЕСК».

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя допустив неповноту судового розгляду та належним чином не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Як слідує з аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий в зазначеному клопотанні визначив метою накладення арешту на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, яка загалом визначає підстави накладення арешту на майно.

Окрім того, санкція ч.2 ст.209 КК України, за якою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000358 від 30 вересня 2022 року, передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

При цьому, згідно із положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті (задля забезпечення конфіскації майна), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як слідує з матеріалів провадження як на доказ підтвердження перебування майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у користуванні ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» орган досудового розслідування посилається на договір оренди №23/01-2015 від 23 січня 2015 року, укладений між ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» та ТОВ «ЕСК», відповідно до якого ТОВ «ЕСК» передає ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод» у тимчасове платне користування на строк 5 років майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та вказане у додатку №1 до договору.

Разом з тим, з вказаного договору слідує, що строк оренди вищевказаного закінчився у 2020 році, при цьому в матеріалах провадження, наданих суду, відсутні докази на підтвердження факту пролангації вказаного договору та під час апеляційного перегляду стороною обвинувачення їх надано не було.

Також, до клопотання слідчого не додано належним чином посвідчених документів, які підтверджують право власності на майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить арештувати.

Водночас, за відсутності відомостей про належність вказаного майна неможливо встановити наявність чи відсутність підстав для накладення арешту на нього, оскільки згідно із положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті (задля забезпечення конфіскації майна), арешт накладається лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Також, як в клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді відсутнє будь-яке посилання на можливий розмір шкоди, завданої злочинами, хоча для легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, розмір заподіяної шкоди є визначальним для кваліфікації злочину за тією чи іншою частиною ст. 209 КК України.

Крім того, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Варто зауважити на тому, що навіть при наявності в матеріалах справи постанови про визнання речовими доказами вилученого майна, остання не може слугувати безумовною підставою для накладення на нього арешту, адже якщо виходити з структурного змісту норми ч. 3 ст. 170 КПК України, то слідує, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 указаного Кодексу, при цьому висновки слідчого судді не залежать від наявності у кримінальному провадженні постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

В клопотанні слідчого не зазначено, за якими конкретними критеріями, передбаченими вказаною правовою нормою, майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає речовому доказу.

Також, стороною обвинувачення не надано будь-яких даних про те, що вказане майно набуто кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення та з ним проводяться будь-які слідчі дії у зв`язку з встановленням чи перевіркою обставин вчинення даного кримінального правопорушення, відносно якого здійснюється досудове розслідування.

При цьому, прокурором під час розгляду клопотання у судовому засіданні суду першої інстанції не доведено той факт, що вищевказане майно містить будь-які сліди злочину, або безпосередньо було предметом чи знаряддям вчинення злочину.

Крім цього, відповідно до вимог п.п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.

Частиною 4 ст. 173 КПК України також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя, на переконання апеляційного суду, не дотримався цих вимог закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки не врахував, що арешт майна (комплексу), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , призведе до обмеження можливості здійснювати господарську діяльність будь-якою юридичною особою.

Крім того, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Тобто, ч.3 ст.132 КПК України встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому, тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Апеляційний суд звертає увагу, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, про що зазначено в ч. 11 ст. 170 КПК України, разом з тим доказів дійсності існування обставин, про які йдеться в ч. 11 ст. 170 КПК України, матеріали провадження не містять.

Аналізуючи вищенаведені обставини апеляційний суд приходить до висновку про те, що з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів не вбачається достатніх підстав, що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту на відповідне майно, а також розумних підозр вважати, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга представника третьої особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна і необґрунтована, із постановленням у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали, якою у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити як у безпідставному.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 червня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4