Справа № 539/4361/23
Провадження № 1-кп/539/369/2023
УХВАЛА

21.09.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000678 від 15.10.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, ВСТАНОВИВ:

На розгляді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обгрунтування клопотання послався на те, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Захисник зазначив, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду. Перетнути кордон не зможе, оскільки паспорту, який дає право виїзду за кордон, не отримував та не відноситься до категорії чоловіків, які мають на це законні підстави у воєнний час. Обвинувачений в розшук не оголошувався, приводи до нього не застосовувались, до органів досудового розслідування і суду з`являвся за першою вимогою, зокрема, і для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею. Також ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. Підстав впливати на потерпілих обвинувачений не має, оскільки визнає свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Частина потерпілих звернулись до суду з заявами про відсутність претензій до обвинуваченого. Зі свідками обвинувачений не спілкується і не планує цього робити, впливу на них не має. Свідки та потерпілі не звертались до поліції про вчинення обвинуваченим на них впливу. Вчиняти інші кримінальні правопорушення обвинувачений не має, докази протилежному відсутні. Твердження прокурора про наявність цього ризику є тільки припущенням. Обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, оскільки має рідну сестру, брата, неповноліттю дитину, матір, яка потребує стороннього догляду за станом здоров`я. Обвинувачений постійно проживав за однією адресою, де характеризується позитивно, працював різноробочим, хоча і не офіційно, проходив військову службу у 2006-2007 роках. На теперішній час має бажання стати на захист батьківщини.

Представник потерпілої особи, потерпілі у судове засідання не з`явились.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України. Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта. спеціаліста; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Судом встановлено, що відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 11.08.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тобто слідчим суддею при вирішенні питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 вже була встановлена обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. Суд вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень і на теперішній час.

Вирішуючи питання наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд виходить з наступного.

Про можливість переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень (12 епізодів), зокрема 11 епізодів тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення), свідчить те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення ряду кримінальних правопорушень, зокрема проти власності, та знов обвинувачується у вчиненні ряду тяжких корисливих злочинів. Судом також встановлено, що відносно ОСОБА_4 на розгляді Чорнухинського районного суду Полтавської області та Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебувають кримінальні провадження за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Також суд погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків, які наразі ще не допитані судом.

Судом при вирішенні клопотання прокурора взято до уваги, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше судимий (має 4 непогашені судимості за вчинення корисливих злочинів).

Захисник обвинуваченого в обгрунтування обрання більш м`якого запобіжного заходу, аніж той, про який про який клопоче прокурор, зокрема посилається на те, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки, оскільки має рідну сестру, брата, неповноліттю дитину, матір, яка потребує стороннього догляду за станом здоров`я. Обвинувачений постійно проживав за однією адресою, де характеризується позитивно, працював різноробочим, хоча і не офіційно, проходив військову службу у 2006-2007 роках. Суд зазначає, що потреба матері обвинуваченого за станом здоров`я у сторонньому догляді, який може здійснювати тільки обвинувачений, не підтверджена належними доказами. Наявність же у обвинуваченого постійного місця проживання, рідної сестри, брата, матері, неповнолітньої дитини, яка з батьком не проживала, те, що обвинувачений працював, не будучі офіційно працевлаштованим, проходив військову службу багато років тому, не свідчить про наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків.

Судом взято до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, має неповнолітню дитину, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не допускав порушень процесуальних обов`язків як підозрюваний. Однак, зазначене за наявності обгрунтованого обвинувачення у вчиненні ряду, зокрема тяжких злочинів та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого виключного запобіжного заходу. Виходячи із обґрунтованості підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, ступеня їх тяжкості, а також встановлення наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів. На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вирішити питання про розмір застави, яку обвинувачений зможе внести з метою звільнення з під-варти та яка буде достатньою для забезпечення його належної поведінки. Відповідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , його майнового та сімейного стану, з урахуванням вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому заставу у встановленому законом розмірі, а саме - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 194, 315, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ: Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 21.09.2023 по 19.11.2023 включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок. У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та/або суд. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора, суду; - повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні. Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави. У разі невиконання вищеперелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також направити до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23». Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим з моменту вручення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 25.09.2023 о 16 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1