Справа № 317/3242/20
Провадження № 1-кп/317/57/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000977 від 13.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Балабине Запорізького району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 28.09.2020 близько 20 години 00 хвилин, розпиваючи спиртні напої з потерпілим ОСОБА_6 у приміщенні кімнати будинку, за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_3 , після того як заснув потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 помітив мобільний телефон на табуретці та у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 28.09.2020 приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні кімнаті будинку, який розташований за вищевказаною адресою, після того як заснув ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, викрав мобільний телефон марки «Nokia RM-969», imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартість якогозгідно із висновком експерта №3574/20 від 14.10.2020 становить 258 гривень 75 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_6 ..

У подальшому ОСОБА_4 покинув територію вказаного домоволодіння з викраденим майном, тим самим отримав можливість вільно розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 258 гривень 75 копійок.

В ході судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , 05.05.2023 року прокурор за погодженням із першим заступником керівника Запорізької окружної прокуратури Запорізької області змінив обвинувачення та подав до суду обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, згідно із яким ОСОБА_4 змінено обвинувачення з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи повідомленим про права передбачені ч. 3 ст. 338 КПК України, підтримав обвинувальний акт із зміненим обвинуваченням, про що надав суду відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, судом проводився судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта із зміненим обвинуваченням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, підтвердив вищевикладені обставини кримінального правопорушення, та надав пояснення, що у дату та час зазначений у обвинувальному акті разом із потерпілим ОСОБА_6 розпивав спиртні напої у кімнаті жилого будинку потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 . Після того як ОСОБА_6 заснув, ОСОБА_4 взяв мобільний телефон та покинув будинок потерпілого. Телефон був йому необхідний для здійснення дзвінків по роботі. Вказаний телефон ОСОБА_4 залишив собі та в подальшому добровільно видав працівникам поліції. Також повідомив, що розкаюється у вчиненому та готовий понести покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, останній раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно із ст. 67 КК України, не встановлені.

Враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинений обвинуваченим кримінальний проступок не потяг тяжких наслідків, матеріальна шкода повністю відшкодована під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді обмеження волі в межах санкцій статті.

У той же час, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 15, 50, 65-68, 185 КК України, ст. 100, 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia RM-969», imei: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді

Суддя ОСОБА_1