Справа № 711/1464/23
Номер провадження 1-кп/711/311/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002772 від 20.11.2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій, старший солдат, перебуває на посаді водія-електрика радіостанції взводу зв`язку 1-го автомобільного батальйону підвозу матеріально-технічних засобів військової частини НОМЕР_1 , депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат» на посаді водія-електрика радіостанції взводу зв`язку 1-го автомобільного батальйону підвозу матеріально-технічних засобів військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 19.11.2022, близько 22 години знаходячись на прольоті східців між 3 та 4 поверхами будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, а також користуючись віковою перевагою над

ОСОБА_8 , усвідомлюючи власні дії та можливість настання тяжких наслідків від них, умисно, цілеспрямовано, протиправно, висловлюючи при цьому словесну погрозу в бік останнього, яка полягала у погрозі життю та здоров`ю ОСОБА_8 , висловлена нецензурною лайкою, яку останній сприйняв реально, розуміючи, що потерпілий стоїть біля вікна, наніс кулаком лівої руки удар в область життєво важливого органу, а саме правої скроні голови ОСОБА_8 , від якого останній, з наданим йому прискорення від удару, вилетів з вікна з висоти між 3 та 4 поверхами вказаного будинку, розбивши при цьому собою скло та як наслідок, отримав тілесні ушкодження у виді травми голови з переломами кісток склепіння та основи черепа, забоєм головного мозку тяжкого ступеню, травма грудної клітки з переломами ребер справа, забоями легень; садна верхніх кінцівок. Відповідно до висновку експерта № 02-01/82 від 25.01.2023, вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , супроводжувалися загрозливим для життя коматозним станом, і за даною ознакою відмічені ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні. Щиро розкаюється в скоєному, просить суворо не карати та від дачі показів відмовився.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

До початку судового засідання потерпілий надав до суду заяву про проведення подальшого судового засідання без його участі та претензій до обвинуваченого не має.

Врахувавши наведене, запитавши думку присутніх учасників кримінального провадження, які не заперечили щодо проведення судового засідання за даної явки, суд, відповідно до положень ст.325 КПК України визнав за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності належно повідомленого потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Частина четверта даної статті вказує, що допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань. Однак дана стаття не зобов`язує сторону обвинувачення надавати докази в кримінальному провадженні, якщо суд за згодою всіх учасників кримінального провадження визнав недоцільним дослідження наявних доказів, які таким чином повністю визнаються в судовому засіданні сторонами провадження. Тому визнання вини та відмова обвинуваченого від детальних показів в судовому засіданні не перешкоджає розглядати дане кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, що чітко узгоджується із нормами вказаної статті та позбавляє необхідності доведення фактичних обставин посилаючись на зібрані в справі докази. Дане положення виключно стосується необхідності та порядку дослідження доказів, іншого тлумачення та поняття не містить.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_6 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, учасник бойових дій, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, характеризується посередньо, примирився з потерпілим та відповідну санкцію інкримінованої статті, думку сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання не пов`язаного із реальним позбавлення його волі, відсутність претензій у потерпілого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 до покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України. Беручи до уваги встановлені фактичні дані в судовому засіданні, визнання вини та розкаяння обвинуваченого, поведінку після вчинення злочину, що значно знижує рівень суспільної небезпечності винного та вказує на повне усвідомлення вчиненого, суд обґрунтовує необхідне, обираючи міру покарання, застосувати покарання, наближене до мінімального розміру, передбаченого санкцією статті.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання обвинуваченого.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374,615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до ч.4 ст.76 КК України нагляд за відбуванням покарання ОСОБА_6 покласти на командира військової частини по місцю проходження військової служби ОСОБА_6 ( на час ухвалення вироку військова частина НОМЕР_1 ), а разі звільнення із військової служби на відповідний орган пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази, а саме:

10 недопалків та 1 зім`ята пачка з-під цигарок, речовину бурого кольору передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ГУНП в Черкаській області знищити після вступу вироку в законну силу;

мобільний телефон повернуто потерпілому ОСОБА_8 під зберігальну розписку залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1