Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 543/1218/19

провадження № 51 - 3098 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2022 року щодо нього з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження,

встановив:

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років; за ч. 1 ст. 185 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Вирішено питання щодо судових витрат та долі речових доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2022 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 в черговий раз поза межами строку на касаційне оскарження (26 травня 2023 року) звернувся із касаційною скаргою, у якій просить поновити йому пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд вважає, що вона не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а підстави для його поновлення відсутні.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

У своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 зазначає, що копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2022 року отримав 06 липня 2022 року, тому строк касаційного оскарження спливає для нього 07 жовтня 2022 року.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Крім того, встановлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Так, суть доводів засудженого ОСОБА_4 у клопотанні зводиться до його посилань на власну юридичну необізнаність, на введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, внаслідок чого він був позбавлений можливості подати касаційну скаргу на рішення апеляційного суду у строки, визначені ч. 2 ст. 426 КПК.

Проте, такі та інші доводи засудженого, як підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, вже переглядалися судом касаційної інстанції, який ухвалою від 17 травня 2023 року відмовив засудженому у задоволенні клопотання, оскільки останній не навів поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Що стосується посилань засудженого щодо неотримання ним ухвали Верховного суду від 19 жовтня 2022 року, якою повернуто касаційну скаргу його захиснику ОСОБА_5 , слід зазначити наступне.

Згідно положень ст. 429 КПК копія ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу, разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

06 жовтня 2022 року до Верховного Суду з касаційною скаргою звернулася саме захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 . Тому, за нормами КПК копія судового рішення була надіслана особі, яка подала касаційну скаргу.

Таким чином, звернувшись з повторною касаційною скаргою, яка є ідентичною його останній касаційній скарзі від 24 квітня 2023 року, засуджений жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у своїй скарзі як і минулого разу не навів. Підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2020 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 19 травня 2022 року щодо нього.

Повернути касаційну скаргу засудженому ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3