Справа № 545/1182/23
Провадження № 1-в/545/281/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора : ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта повна загальна середня, уродженка с. Сичавка Комінтернівського району Одеської області, до засудження проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , не заміжня, громадянка України, до засудження працевлаштована не була, раніше судима, а саме:

- 17.04.2006 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. З , 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 14.06.2007 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст. 309 ч. 1 ,71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Засуджена: 13.12.2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ст.115 ч.1, 185 ч. 2, 185 ч. 3,70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі.

Початок строку - 06.03.2017 року, кінець строку - 06.03.2025 року,

в с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула встановлену законом 3/4 частини строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Прокурор висловив думку про передчасність застосування до засудженої ОСОБА_4 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, поведінка засудженої протягом усього часу відбування покарання не завжди була позитивною і тому заперечує проти задоволення клопотання.

На адресу суду від засудженої та представника колонії надійшли заяви про розгляд подання без їхньої участі.

Представник спостережної комісії при Полтавській районній військовій адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд заяви без його участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до наступного висновку.

Вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.115, ч.2, 3 ст. 185 КК України, а саме за: вбивство, умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині; таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групи осіб; таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням до сховища.

З характеристики засудженої, вбачається, що засуджена ОСОБА_4 перебуває в місцях позбавлення волі з 06.03.2017 року.

З 06.03.2017 року утримувалась в державній установі «Одеська установа виконання покарань (№21)». Під час утримання в ДУ «Одеській УВП №21» характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. До праці не залучалась.

Згідно характеристики від 30.03.2023 року, затвердженої начальником ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» ОСОБА_4 , в теперішній час характеризується позитивно, працевлаштована на виробництві установи у бригаді № 15 швачкою. До праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно (а.с.3-4).

З довідки про стягнення та заохочення, вбачається, що засуджена ОСОБА_4 за час відбування покарання в місцях позбавлення волі отримала вісім заохочень, стягнень не мала (а.с.5-6).

З матеріалів особової справи вбачається, що згідно з опитувальними аркушами щодо застосування до засудженої заходів заохочення та проведення щоквартальної оцінки ступеня виправлення згідно ч. 8 ст. 131 КВК України, за період перебування в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» рішення дисциплінарної комісії відносно ОСОБА_4 були такі:

- від 27.07.2017 року застосування заходу заохочення є недоцільним (а.о.с.31)

- за підсумками 2-3 кварталу 2018 року застосування є передчасним (а.о.с.41-42);

- за підсумками 4 кварталу 2018 року є доцільним оголосити ОСОБА_4 подяку (а.о.с.54);

- за підсумками 1-4 кварталу 2019 року застосування заходу заохочення є передчасним (а.о.с.55,58,68-69);

- за підсумками 1-3 кварталу 2020 року застосування заходу заохочення є передчасним (а.о.с.71,73,88,);

- за підсумками 4 кварталу 2020 року застосування заходу заохочення є доцільним (а.о.с.89);

- за підсумками 1-2 та 4 кварталу 2021 року - застосування заходу є передчасним та недоцільним (а.о.с.110-111)

- за підсумками 3 кварталу 2021 року застосування заходу заохочення є доцільним (а.о.с.112);

- за підсумками 1-2 кварталу 2022 року - застосування заходу є доцільним (а.о.с.122,130);

- за підсумками 3-4 кварталу 2022 року застосування заохочення є недоцільним (а.о.с.151,159).

Рішенням комісії Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» (протокол №10 від 24.03.2021 року) по розгляду матеріалів на переведення до дільниці соціальної реабілітації за ст. 101 КВК України постановлено не переводити засуджену ОСОБА_4 , оскільки вона не стає на шлях виправлення (а.о.с.109).

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „ Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Отже, з положень статті 81 КК України вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Висновок суду про те, що засуджена довела своє виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи, за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, або розгляду клопотання, а на даних за увесь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 у місцях позбавлення волі перебуває з 2017, проте її поведінка є нестабільною. Зокрема, відповідно до опитувальними аркушами щодо застосування до засудженої заходів заохочення та проведення щоквартальної оцінки ступеня виправлення згідно ч. 8 ст. 131 КВК України за 3-4 квартал 2022 року застосування заохочень до неї є недоцільним. Тобто, в період з липня 2022 року по теперішній час заохочення не застосовувалися та будь-які дані про належну поведінку та відношення до праці в зазначений період в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженої протягом всього строку відбування покарання, проте такої «бездоганної» поведінки засудженої протягом строку відбування покарання, судом не встановлено.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженої, ОСОБА_4 отримала 86 балів, що вказує на те, що вона стала на шлях виправлення (довела своє виправлення) та може бути представлена до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокового звільнення (ст. 81, 82 КК України) проте не є, на думку суду, безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

Аналізуючи викладене,суд дійшов висновку, що короткострокова позитивна динаміка у поведінці засудженої за період, який безпосередньо передував настанню пільги та розгляду клопотання, може свідчити, що вона стала на шлях виправлення, однак не може стверджувати, що вона за увесь період відбування покарання повністю довела своє виправлення та про її готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженої має бути стабільним та послідовним, суд приходить до висновку про передчасність заявленого клопотання, оскільки відсутні підстави однозначно стверджувати про виправлення засудженої ОСОБА_4 , а також переконливі дані про те, що процес її виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відбутий нею строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останньої.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні подання ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1