Справа № 545/1878/23
Провадження № 1-в/545/379/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буринь, Буринського району, Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, до засудження не працюючого , раніше не судимого,

засудженого: 03.12.2019 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ст.286 ч.2, 135 ч.1, 69, 70 ч.1 КК України, скасовано вироком Полтавського апеляційного суду від 03.08.2021 року в частині призначеного покарання, призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортним засобом на 3 роки, зараховано термін з 19.07.2019 по 03.08.2021 з розрахунку 1 день ув`язнення за 1 день позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін,

початок строку покарання 19.07.2019 року, кінець строку покарання 19.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлену законом 1/2 частину строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення, не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На адресу суду від засудженого та представника колонії надійшли заяви про розгляд подання без їхньої участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 засуджений 03.12.2019 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ст.286 ч.2, 135 ч.1, 69, 70 ч.1 КК України, який скасовано вироком Полтавського апеляційного суду від 03.08.2021 року в частині призначеного покарання, а саме за ст.286 ч.2 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому; за ст.135 ч.1 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. Кримінальне правопорушення скоїв у стані алкогольного сп`яніння.

Встановлено, що засудженим відбуто більше 1/2 строку покарання .

З 20.07.2019 року перебував в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо.

З 08.09.2021 року відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)».

За весь час відбування покарання, починаючи з вересня 2019 року, має лише 2 заохочення.

Як вбачається із характеристик на засудженого ОСОБА_4 17.09.2021 (а.о/с 167, т.1), 30.09.2022 (а.о/с 6, т.2) останній перебуваючи в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» за час відбування покарання не став на шлях виправлення.

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідань комісії ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» від 17.09.2021 № 17 (а.о/с 169, т.1), від 30.09.2022 № 17 (а.о/с 8, т.2), згідно яких вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення в зв`язку із чим йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення .

Лише відповідно до останньої характеристики від 15.05.2023 ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.о/с 26, т.2).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно - дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Остання за часом характеристика від 15.05.2023 року не є беззаперечним доказом того, що ОСОБА_4 твердо став на шлях виправлення та заслуговує на застосування умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання.

Досліджені судом матеріали справи засудженого ОСОБА_4 свідчать про те, що сталися позитивні зміни в його поведінці, проте на даний час засуджений не став на шлях виправлення.

Викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довів свого виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_4 довів своє виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1