Провадження № 1-кс/947/6131/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000145 від 11.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, перебуваючого на посаді заступника директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на момент імовірного вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання Другим слідчим відділом (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000145 від 11.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2023 року наказом Директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (надалі ОНДІСЕ) від 26.01.2023 № 32-к призначено ОСОБА_4 судового експерта лабораторії товарознавчих досліджень ОНДІСЕ, в порядку переведення за його згодою на посаду заступника директора ОНДІСЕ.

На думку органу досудового розслідування ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, у 2021 році приватне підприємство «Гранд-Газ-Сервіс», директором якого являється ОСОБА_8 , через систему «ПРОЗОРО» за результатами відкритих торгів UA-2021-04-30-002123-а визнано переможцем тендеру, який оголошений відділом капітального будівництва, житлового-комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради Одеської області та відповідно уклало договір підряду № 39 від 14.06.2021 року предметом якого є «Будівництво загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів Авангардівського НВК «Дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) загальноосвітня школа І ступеня», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Добрянського, 26 а». Очікувана вартість виконаних робіт складає 53 999 986,2 грн. Строк дії договору був до 31.12.2021 року, потім було пролонговано договір до 31.12.2022 року.

Також, 25.08.2022 року приватне підприємство «Гранд-Газ-Сервіс», директором якого являється ОСОБА_8 через систему «ПРОЗОРО» заключило договір підряду № 86 щодо виконання додаткових аналогічних робіт «Будівництво загальноосвітньої школи ІІ-ІІІ ступенів Авангардівського НВК «Дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) загальноосвітня школа І ступеня», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Добрянського, 26а». Очікувана вартість виконаних робіт складає 25 248 477,0 грн. Строк дії договору був до 31.12.2022 року, який в подальшому було пролонговано до 31.12.2023.

Вищевказані тендери проводилися в рамках програми Президента України «ВЕЛИКЕ БУДІВНИЦТВО».

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі СУ ГУНП) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000754 від 01.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та у кримінальному провадженні № 0000022 від 27.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом можливого привласнення грошових коштів службовими особами Відділу капітального будівництва, житлового-комунального господарства, комунального майна Авангардівської селищної ради Одеської області та ПП «Гранд-Газ-Сервіс».

Постановою прокурора від 27.12.2022 року матеріали досудових розслідувань №0000754 від 01.11.2022 року та № 0000022 від 27.09.2022 року об`єднані в одне провадження № 0000022 від 27.09.2022 року.

В рамках кримінального провадження №0000754 від 01.11.2022 року, старшим слідчим СУ ГУНП ОСОБА_9 06.12.2022 року призначено судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (надалі ОНДІСЕ), яка надійшла до установи 12.12.2022 року.

13.12.2022 року завідувачем лабораторії будівельно-технічних та

оціночно-будівельних досліджень ОСОБА_10 виконання вказаної експертизи передано судовому експерту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Крім цього, в рамках кримінального провадження № 0000022 від 27.09.2022 року, слідчим СУ ГУНП ОСОБА_9 24.01.2022 року призначено судову почеркознавчу експертизу проведення якої доручено експертам ОНДІСЕ яка надійшла до установи 25.01.2023 року.

26.01.2023 року завідувачем лабораторії почеркознавчих, трасологічних, балістичних досліджень, технічної експертизи документів та інших досліджень ОСОБА_13 виконання вказаної експертизи передано в роботу старшому судовому експерту ОСОБА_14 .

У невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, однак після 06.12.2022 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на отримання від директора ПП «Гранд-Газ- ОСОБА_15 неправомірної вигоди.

Реалізовуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , який раніше працював в органах податкової інспекції Одеської області, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, створив умови для зустрічі з директором ПП «Гранд-Газ-Сервіс» ОСОБА_8 .

Так, 15.12.2022 року співробітник податкової інспекції ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_8 , що йому необхідно зустрітися заступником ОНДІСЕ ОСОБА_4 та надав його номер телефону.

Того ж дня, ОСОБА_8 за допомогою месенджера «WhastApp» зателефонував за номером, який йому надав ОСОБА_16 та домовився із ОСОБА_4 про зустріч на розі вулиць Дерибасівської та Рішельєвської поруч з Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Під час зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останній, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , повідомив, що на виконанні в ОНДІСЕ перебуває постанова слідчого про призначення будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженні №0000754 від 01.11.2022 року стосовно об`єкта будівництва школи, яку будує підприємство ОСОБА_8 та надав останньому відрізаний аркуш паперу формату А4 із написом «клопотання про надання додаткових матеріалів» без підпису та прізвища експерта.

Після цього, ОСОБА_4 наголосив ОСОБА_8 , що необхідно обов`язково закривати вказане кримінальне провадження виключно шляхом надання останньому неправомірної вигоди, на що ОСОБА_8 повідомив, що йому немає за що хвилюватися, адже він діяв в рамках законодавства. Проте, ОСОБА_4 зазначив, що у разі відмови ОСОБА_8 , у нього та його підприємства будуть проблеми. По завершені зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , щоб останній чекав від нього дзвінка.

У подальшому, 02.03.2023 року ОСОБА_4 , у мессенджері «Telegram» написав ОСОБА_8 «Як справи?», після чого останній зателефонував до ОСОБА_4 , останній йому повідомив, щоб ОСОБА_8 під`їхав до нього на роботу наступного дня.

Наступного дня, тобто 03.03.2023 року ОСОБА_8 під`їхав до приміщення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, де його зустрів ОСОБА_4 . Під час розмови ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди повідомив, що він спілкувався з співробітниками поліції та прокуратури та за закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі 80 000 доларів США. Вказану суму ОСОБА_4 показав ОСОБА_8 на власному мобільному телефоні.

Надалі, ОСОБА_4 повідомив, при наданні вказаної неправомірної вигоди останній гарантує вплив на слідчого ГУНП з метою закриття вищевказаного кримінального провадження та «потрібну» експертизу. В свою чергу, ОСОБА_8 повідомив, що це дуже велика сума, на що ОСОБА_4 повідомив, що у разі не надання йому грошових коштів ОСОБА_8 , останній не зможе у подальшому здійснювати свою підприємницьку діяльність. На вказане ОСОБА_8 повідомив, що на даний час він не може нести такі додаткові витрати, на що ОСОБА_4 йому повідомив, що ще раз переговорить з цього приводу з працівниками поліції та прокуратури.

Проаналізувавши всі вищевказані факти, ОСОБА_8 дійшов до висновку, що якщо він не погодиться на вимоги ОСОБА_4 та не наддасть грошові кошти, то працівники поліції, разом з експертами ОНДІСЕ штучно створять перешкоди у його підприємницькій діяльності, а тому ОСОБА_8 вирішив звернутися із заявою про вимагання від нього працівниками правоохоронних органів разом співробітниками ОНДІСЕ неправомірної вигоди.

У подальшому, 14.03.2023 року приблизно о 11.48 годині, під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_4 , яка відбулась на вимогу ОСОБА_4 у приміщенні ОНДІСЕ за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська 8, останній реалізуючи злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди на своєму мобільному телефоні показав ОСОБА_8 цифри 70 000, що означало необхідність передачі ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 70 тисяч доларів США, на що ОСОБА_8 вимушено погодився.

Крім цього, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що він може спокійно закривати всі акти виконаних робіт, попередив його, що до нього прийдуть працівники поліції витребовувати документи та вказав на необхідності надання працівникам поліції вказаних документів.

У подальшому, 09.05.2023 приблизно о 12.10 годині, ОСОБА_8 , на вимогу ОСОБА_4 зустрівся з останнім в приміщенні ОНІСЕ за вищевказаною адресою. Під час зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , щоб він закрив всі необхідні акти та надав усі документи в ОНДІСЕ, за результатами вивчення яких експерти ОНДІСЕ, орієнтовно 10-15 травня, здійснять виїзд безпосередньо на об`єкт щоб здійснити його огляд. Також, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що приблизно 13-15 травня останньому зателефонує особа (ім`я та прізвище якої ОСОБА_4 не назвав), якій ОСОБА_8 має передати попередньо обумовлену суму неправомірної вигоди у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США.

Також, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_8 , що після передачі невідомій особі грошових коштів, він здійснить вплив на слідчого СУ ГУНП в Одеській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000022 для подальшого закриття вказаного провадження та експертів ОНДІСЕ.

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , 11 травня 2023 року за допомогою мессенджера «Telegram» повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі неправомірної вигоди у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США 15.05.2023 року невстановленій особі.

Доводячи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, для отримання грошових коштів від ОСОБА_8 , залучив ОСОБА_17 , який не був обізнаний про злочинний план ОСОБА_4 .

Надалі, 15.05.2023 року о 09 годині 30 хвилин, за допомогою месенджера Whatsapp, ОСОБА_17 , який не був обізнаний про злочинний план ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_8 та домовився про зустріч з останнім в офісі за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, близько 10 години, 15.05.2023 року ОСОБА_8 на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_4 , під час зустрічі із ОСОБА_17 , який не був обізнаний про злочинний план ОСОБА_4 , передав ОСОБА_17 , неправомірну вигоду у сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США (станом на 15.05.2023 року за курсом НБУ складало 2 559 200 грн.) за вплив ОСОБА_4 на слідчого СУ ГУНП в Одеській області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000022 та експертів ОНДІСЕ.

Після цього, ОСОБА_4 було викрито у вчиненні злочину працівниками правоохоронних органів та затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.05.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно підозрюваного

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеннм розміру застави.

У судовому засіданні -

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Щодо обґрунтованості підозри зазначив, що підозра обґрунтована долученими до клопотання документами. Стосовно грошових коштів, зазначив, що у підозрюваного грошові кошти не були вилучені, так як були вилучені одразу після передачі у адвоката ОСОБА_17 , який не був обізнаний про те, що грошові кошти є неправомірною вигодою. Наразі ОСОБА_17 , є свідком, на даний час ще не допитаний, буде допитуватися в подальшому. Ризики зазначені в клопотані є цілком обґрунтовані. Просить обрати тиримання під вартою та визначити заставу у розмірі 2 563 220 гривень.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення поданого клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що підозра є необґрунтованою, стороною обвинувачення до клопотання додано матеріали, з яких неможливо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри його підзахисному. Ризикі зазначені у клопотанні не відповідають дійсності та є формально зазначеними. 16.05.2023 року ОСОБА_4 був звільнений, тобто не яким чином не може знищити, сховати, спотворити будь які докази, або впливати на свідків. Стороною обвинувачення не доведено будь яких підстав, щодо неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу. У ОСОБА_4 незадовільний стан здоров`я (долучає медични довідки). Розмір застави є непомірним для його підзахисного. У зв`язку з чим він просить відмовити у задоволенні клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 погодилася з думкою адвоката ОСОБА_6 та зазначила, що підозра про яку повідомлено її підзахисному є необґрунтованою. Сторона обвинувачення не підтвердила існування жодного ризику, які визначені у клопотанні. ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки, дружину, двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та позитивні характеристики. Просить відмовити у задоволені клопотання, долучивши письмове заперечення проти клопотання, з додатками щодо характеристик та стану здоров`я ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 щодо підозри відмовився від будь-яких пояснень, щодо обрання йому запобіжного заходу підримав думку своїх захисників.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, повинна враховуватися тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.05.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України підтверджується: заявою про вчинення злочину ОСОБА_8 від 11.03.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.03.2023 року, матеріалами виконаного доручення оперативним підрозділом від 13.03.2023 року протоколом про результати аудіо- відеоконтролю особи від 17.03.2023 року, протоколом про результати аудіо- відеоконтролю особи від 17.04.2023 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2023 року, протоколом огляду місця події від 15.05.2023 року, протоколом обшуку від 15.05.2023 року (службового кабінету без нумерації, який в своїй діяльності використовує заступник директора Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 ), протоколом обшуку від 15.03.2023 року (домоволодіння ОСОБА_4 ), протоколом обшуку від 15.03.2023 року (службових кабінетів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.03.2023 року, протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 від 15.03.2023 року, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 від 15.03.2023 року.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані прокурором матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту в частині зазначення про необгрунтовансть підозри.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою не погоджується, на момент розгляду клопотання офіційно не працює, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено усіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та наразі не вилучено усі речі, які можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України в частині того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення наразі також існує.

Також, враховуючи те, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідка, на показання якого сторона обвинувачення посилається в обґрунтування підозри пред`явленої ОСОБА_4 та який в подальшому буде допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідка, схиляючи його до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Проте, в частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що стороною обвинувачення вони необґрунтовані з огляду на те, що відповідно до наказу директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз № 122-к від 16.05.2023 року ОСОБА_4 було звільнено з посади заступника директора ОНДІСЕ, а тому приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Надані стороною захисту у судовому засіданні медичні документи відносно підозрюваного ОСОБА_4 не доводять критичний стан здоров`я підозрюваного на момент розгляду клопотання слідчим суддею та неможливість утримання його під вартою.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010р., суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п. 3 статті 5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П. 80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану корупційного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення у клопотанні просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 563220 (два мільйони п`ятсот шістдесяттри тисячі двісті двадцять) гривень, посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення вчиненого під час перебування на посаді заступника директора ОНДІСЕ, в умовах воєнного стану, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи, що вчинене останнім кримінальне правопорушення створило в суспільстві негативне враження безладдя, безкарності та отримання з корисливих мотивів грошових коштів злочинним шляхом у системі державних та правоохоронних органів, що є виключним випадком.

Проте, слідчий суддя не може цілком погодитися із стороною обвинувачення в частині визначення вказаного розміру застави з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави для підозрюваного, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК, слідчий суддя зазначає, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності підозрюваного чи обвинуваченого в суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою судовому розгляду кримінального провадження.

Слідчим суддею було встановлено, що дійсно обставини імовірного вчинення кримінального правопорушення у своїй сукупності та непогодження підозрюваного з підозрою обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої абзацом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення (імовірне вимагання неправомірної вигоди у розмірі 70 000 доларів США) та майновий стан підозрюваного (є працездатною особою, утриманців не має).

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити заставу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, яка на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000145 від 11.03.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1