У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

01 серпня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року про направлення скарги ОСОБА_2 з поданням до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності та ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року про повернення та відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

до Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 . В апеляційній скарзі ОСОБА_2 висував вимогу про скасування ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року та ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 17.07.2023 р. апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без руху у зв`язку її з невідповідністю вимогам ст. 396 КК України, а саме оскарження апелянтом в одній апеляційній скарзі одразу декількох рішень слідчих суддів, що унеможливлювало, як визначити її межі, так і розглянути по суті. Апелянту надавався триденний строк для усунення недоліків.

25.07.2023 р. на електронну адресу Миколаївського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення.

В додаткових поясненнях ОСОБА_2 вказує про порушення 16.02.2023 р. слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва порядку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу та цього ж дня - головою Миколаївського апеляційного суду порядку розгляду подання голови Заводського районного суду м. Миколаєва про визначення підсудності.

Недоліки апелянтом не усунуті, вимоги апеляційної скарги - не конкретизовані, що унеможливлює її розгляд по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху у встановлений строк.

Враховуючи наведене апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року про направлення скарги ОСОБА_2 з поданням до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності та ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року про повернення та відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 підлягає поверненню.

Крім наведеного, слід зазначити, що в додаткових поясненнях у справі, ОСОБА_2 допускаються некоректні та образливі висловлювання, зокрема зазначається: «за право на доступ до правосуддя повинен був заплатити хабар судовій владі у вигляді застави», «нету тела-нету дела», «прошу продажну судову владу Миколаївщини».

Вважаю, що наведені у тексті додаткових пояснень висловлювання, є окремою підставою, для її неприйнятності та повернення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Так, скаржник дійсно має право на оскарження ухвали слідчих суддів у передбачених кримінальним процесуальним законом випадках.

Проте, реалізація цього права здійснюється в передбаченому КПК України порядку, в тому числі з дотриманням вимог щодо змісту апеляційної скарги.

Вимоги до змісту апеляційної скарги встановлені у ст. 396 КПК України. Зокрема, апеляційна скарга має містити обґрунтування, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Втім, не допускається зловживання процесуальним правом, тобто особа не може використовувати процесуальне право не за його призначенням (з іншою метою ніж передбачено КПК України) - в цьому випадку не допускається подання апеляційної скарги з іншою метою ніж наведення доводів щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді для подальшої її перевірки апеляційним судом. Використання в апеляційній скарзі образливих висловлювань щодо судді та прийнятого ним рішення свідчить про зловживання правом.

Неприпустимість використання учасниками процесу таких висловлювань як усно під час розгляду справи, так і у процесуальних документах слідує з загальної засади кримінального провадження - повага до людської гідності, якій має відповідати зміст та форма кримінального провадження (п. 4 ч. 1 ст. 7 КПК України). Відповідно до цієї засади, під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи (ч. 1 ст. 11 КПК України). Так само, згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Крім цього, неповага до суду чи суддів забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом (стаття 129 Конституції України, ч. 3 ст. 6, ст. 50 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 4 ст. 330 КПК України).

Кримінальний процесуальний закон не містить визначення поняття «зловживання процесуальним правом», законодавець використовує його в контексті реалізації права на відвід та вступну промову у ч. 4 ст. 81 та абз. 5 ч. 1 ст. 349 КПК України відповідно.

Верховний Суд зазначив, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Касаційного кримінального суду Верховного суду (далі - ККС ВС) від 30.05.2018 р. у справі № 676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 р. у справі № 306/1602/16-к). При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови ККС ВС від 24.09.2019 р. у справі № 755/10138/16-к та від 19.02.2019 р. у справі № 236/1798/16-к, ухвала ККС ВС від 30.05.2018 р. у справі № 676/7346/15-к).

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом, як зловживання процесуальними правами (постанова ККС ВС від 24.03.2021 р. у справі № 937/1059/20). Аналогічний висновок міститься в постановах ККС ВС від 24.03.2021 р. у справі № 937/1056/20, від 29.07.2021 р. у справі № 264/6844/20, ухвалах ККС ВС від 26.10.2020 р. у справі № 442/2432/20, від 30.06.2021 р. у справі № 234/2435/21, від 07.02.2022 р. у справі № 266/59/22, від 07.02.2022 р. у справі № 266/108/22.

Зокрема, з ухвали від 30.06.2021 р. у справі № 234/2435/21 вбачається, що ККС ВС: (1) погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що неодноразове зазначення особою в апеляційній скарзі про те, що вона оскаржує «нікчемну ухвалу службової фізичної особи працівника фіктивної юридичної особи з назвою «краматорський міський суд», є образливим висловлюванням на адресу судді та суду. Апеляційна скарга, що містить такі висловлювання, є неприйнятною; (2) зазначив, що особа в касаційній скарзі виражає неповагу до суддів першої й апеляційної інстанції, а також до рішень, постановлених суддями цих судів, називаючи їх «нікчемна ухвала працівника юридичної особи з назвою «донецький апеляційний суд», «нікчемна ухвала працівника юридичної особи з назвою «краматорський міський суд», «юридична особа «краматорський міський суд», «нікчемна ухвала від 24.02.2021 р. фізичної особи [ініціали судді], що є працівником фіктивної юридичної особи з назвою «краматорський міський суд», тощо.

Нормами КПК України не визначено процесуальні наслідки подання апеляційної скарги, яка містить образливі висловлювання щодо судді та його рішень та які можна кваліфікувати як зловживання правом.

У випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України (ч. 6 ст. 9 КПК України).

За наведених мотивів, виходячи із загальної засади поваги до людської гідності, вимоги норми ст. 396 КПК України та завдання кримінального провадження, апеляційна скарга, що містить образливі висловлювання щодо судді та його рішень може свідчити про зловживання правом на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга, з якої вбачається зловживання процесуальними правами, є неприйнятною та підлягає поверненню апелянту. Застосування такого процесуального наслідку узгоджується з наведеною практикою Верховного Суду при вирішенні аналогічного питання.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 червня 2023 року про направлення скарги ОСОБА_2 з поданням до Миколаївського апеляційного суду для визначення підсудності та ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2023 року про повернення та відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою надіслати ОСОБА_2 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1