Справа № 1-1/2004
Провадження № 1-о/191/3/22
У Х В А Л А

іменем України

13 вересня 2023 року м. Синельникове

Колегія суддів Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря- ОСОБА_4

прокурора- ОСОБА_5

засудженого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, в якій посилається на те, що вироком Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 його засуджено за п.п «а», «и», «і» ст.93, ч.4 ст.189, ч.2 ст.123, ст.42 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Ухвалою Верховного Суду України від 14.07.2005 вирок Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 залишено без змін.

Так, з вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 вбачається, що 18.09.2000 у м. Кременчук група осіб незаконно позбавила волі ОСОБА_8 і вивезла останнього в Запорізьку область, де незаконно утримувала, вимагаючи у родичів ОСОБА_9 гроші за його звільнення. Потім, в ніч з 1 на 2 жовтня 2000 року троє осіб з зазначеної групи, нібито за його вказівкою, вивезли ОСОБА_8 в поле у районі села Долинка Гуляйпільського району Запорізької області і вчинили вбивство останнього, а труп закопали.

Головним доказом доведення до кінця умислу вищевказаної групи осіб на вбивство ОСОБА_8 став труп, який зі слідами насильницької смерті було викопано у вищевказаному полі в ході відтворення обстановки та обставин подій за участі підозрюваного ОСОБА_10

27.04.2001 під час дії КК України 1960 року, на підставі Постанови старшого слідчого прокуратури міста Кременчука ОСОБА_11 в Полтавському обласному бюро судово-медичної експертизи була проведена комісійна судово-медична експертиза за матеріалами кримінальної справи за фактом смерті ОСОБА_8 , 1948 року народження. Згідно з висновком експертизи, наданим експертами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , виходячи з показань лікаря-стоматолога ОСОБА_16 , даних судово-медичної експертизи №2479 від 22.10.2000 трупа ОСОБА_8 , порівняних з панорамною рентгенограмою на його ім`я, вивчені зубні формули належать «одній і тій же особі».

Вважає, що такий висновок є завідомо неправдивим, поєднаний з обвинуваченням заявника та інших осіб в умисному вбивстві ОСОБА_8 за обтяжуючих обставин, та зі штучним створенням доказів обвинувачення.

У 2016 році захисник ОСОБА_6 звернувся до КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради та отримав висновок від 29.02.2016 № 5/к за результатами порівняльного дослідження стоматологічних особливостей, яким встановлено, що при аналізі патологічного статусу нижньої щелепи є - 7 ознак які співпали, за 6 ознаками мало місце несуттєва розбіжність, а за 3- суттєва розбіжність. За аналізом верхньої щелепи: співпадіння ознак в 6 випадках, несуттєва розбіжність в 7 випадках, суттєва розбіжність у 3 випадках. Позиція «5» у стоматологічному статусі зуб із пломбою при експертизі трупа на місці зуба виявлено металевий іншорідний предмет діаметром 0,4-0,5 см. Позиції «14-15» на місці зубів, що згідно стоматологічного статусу були відсутніми при експертизі трупа виявлені полімерні коронки. Позиція «19» стоматологічного статусу зуб із пломбою при експертизі трупа на місці зуба явлено металевий іншорідний предмет діаметром 0,5 см. Позиція «25» в стоматологічному статусі описано зуб з пломбою, при експертизі зуб не описано відповідно він цілий без судово- медичних особливостей. Позиція «28» в стоматологічному статусі коронка, при експертизі мостоподібна конструкція.

18.12.2018 до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла ухвала Шевченківського районного суду міста Запоріжжя про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 за фактом неправдивого висновку СМЕ та показань свідка ОСОБА_16

06.03.2019 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Запоріжжя постановлено ухвалу про проведення комплексної комісійної судово-медичної експертизи щодо відповідності висновку експерта №2479 КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР» від 29.11.2000 та показань свідка ОСОБА_16 .

Згідно висновку комплексної комісійної судово-медичної експертизи №63 від 09.04.2019 КЗ "Дніпропетровського бюро судово-медичних експертиз" ДОР (у складі п`ятьох висококваліфікованих фахівців), встановлено: в результаті проведеного порівняльного дослідження стоматологічного статусу, встановленого експертом при дослідженні трупа ОСОБА_8 з стоматологічним статусом ОСОБА_8 , задокументованим в протоколі допиту свідка ОСОБА_16 , виявленні збіжності по 13 зубам, певні відмінності по 13 зубам, та розбіжності по 6 зубам верхньої та нижньої щелеп; якщо деякі певні відмінності, встановленні при порівнянні по між однойменними зубами можливо пояснити випадковими причинами (наприклад різним рівнем освіченості в галузі стоматології судово-медичного експерта та лікаря- стоматолога, помилковою оцінкою експертом баченого при дослідженні трупа, або іншими обставинами) та признати виявленні відхилення припустимими, то розбіжності, виявленні поміж шістьма однойменними зубами є суттєвими і недопустимими (суттєвість відмінностей полягає в тому, що їх неможливо пояснити об`єктивними обставинами); вказані вище виявленні численні протиріччя, які не можливо раціонально пояснити, є несумісним з позитивною ідентифікацією і таким чином, не дозволяють стверджувально висловитись за тотожність (належність одній особі) двох порівняльних об`єктів: стоматологічного статусу, встановленого при дослідженні трупа ОСОБА_8 , і стоматологічного статусу ОСОБА_8 , задокументованого в протоколі допиту свідка ОСОБА_16 .

Крім того, згідно Висновку експерта №358/359-21 від 07.04.2021 року Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, встановлено, що при порівняльному дослідженні, методом зіставлення надрукованого тексту, яким виконано висновок експерта №2479 від 29.11.2000 КУ "Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи" ЗОР, який знаходиться в матеріалах кримінальної справи (з першого по дванадцятий аркуш включно) з надрукованим текстом, яким виконано висновок експерта №2479 від 29.11.2000 КУ "Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи" ЗОР, який знаходиться на зберіганні в архіві КУ «Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи" ( з першого по одинадцятий аркуш включно) між ними встановлені розбіжності по розміру та відступам абзаців, змісту та словосполученням, розміщенню окремих фрагментів тексту, загальним ознакам пишучої машини /міжрядковому інтервалі, висоті прописних та рядкових літер, марки шрифту, яким виконано окремі фрагменти порівняльних текстів

На підставі досліджень встановлено, що судово-медична експертиза Запорізького Обласного бюро судово-медичних експерт № 2479 за 2000 рік, яка зберігається у архіві вказаної установи, та судово-медична експертиза Запорізького обласного бюро судово-медичних експертиз №2479 за 2000 рік, яка знаходиться в матеріалах справи, не співпадають з панорамним знімком верхньої та нижньої щелеп стоматологічного статусу формули зубів ОСОБА_8 , задокументованого в протоколі допиту свідка ОСОБА_16 , на яких ґрунтується вирок.

Заявник вважає, що в межах кримінального провадження №0003966, внесеного до ЄРДР 18.12.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України, сумніви щодо належності ОСОБА_8 трупу, похованого на цвинтарі у місті Кременчук під його ім`ям, знайшли своє підтвердження у вигляді фактичних даних, джерелом яких є Висновок експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 5/к від 29.02.2016 року та Висновок експерта КЗ «Дніпропетровського бюро судово-медичних експертиз» ДОР №63 від 09.04.2019.

Крім того, в діях експерта ОСОБА_17 , який надав висновок №2479 від 29.11.2000, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.178,179 КК України 1960 року (відмова експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків при провадженні попереднього слідства та завідомо неправдивий висновок експерта), оскільки він відмовився від надання відповіді на поставлені у постанові слідчого питання щодо визначення групової належності крові трупу під іменем ОСОБА_8 .

На підтвердження також штучного створення доказів вбивства ОСОБА_8 з використанням трупу іншої людини зі слідами насильницької смерті свідчить та обставина, що під час слухання справи потерпіла -дружина ОСОБА_8 висловила сумніви щодо належності трупу, який їй пред`явили у морзі, саме її чоловіку ОСОБА_8 .

Також засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що в основу обвинувального вироку, крім зазначених висновків експерта, покладені показання іншого підсудного ОСОБА_10 , який під час досудового слідства і в суді ввів слідство і суд в оману щодо впізнання трупу, оскільки на труп у полі в районі села Долинка Гуляйпільського району Запорізької області, як на труп ОСОБА_8 , вказав саме ОСОБА_10 .

Також зі змісту вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 вбачається, що при розгляді кримінальної справи в межах висунутого обвинувачення, ОСОБА_10 часто змінював свої покази.

Фактично штучне створення доказів вбивства ОСОБА_8 з використанням трупа іншої людини зі слідами насильницької смерті вчинив підозрюваний ОСОБА_10 .

Усі ці дії ОСОБА_10 вчинив у статусі підозрюваного і тому не може за вчинення цих дій нести кримінальну відповідальність (процесуальне рішення непотрібне).

Вважає, що завідомо неправдиві показання підсудного ОСОБА_10 , надані ним в ході відтворення обстановки та обставин події, де він вказав на труп у полі в районі села Долинка Гуляйпільського району Запорізької області як на труп ОСОБА_8 й тим самим штучно створив докази належності цього трупа ОСОБА_8 , є нововиявленими обставинами в сенсі пункту 1 ч. 2 ст. 459 КПК України 2012 року, які є підставою для перегляду за цими нововиявленими обставинами вироку суду, що набрав законної сили.

Просить скасувати вирок апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2004 та ухвалу Верховного Суду України від 14.07.2005 у зв`язку з посиленням відносно підсудних кримінальної відповідальності (незастосування судом закону про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню), що істотну вплинуло на правильність судового рішення при визначенні міри покарання (саме в бік посилення кримінальної відповідальності) та направити справу на додаткове розслідування.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 заяву підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечував.

Колегія суддів, заслухавши пояснення учасників, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Тобто, такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Верховний Суд у справі № 203/1981/19 наголосив про те, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, юридичні факти, що перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні і спростовують, через їх невідомість й істотність, висновки, які містяться у вироку чи ухвалі, що набрали законної сили, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Також ВС зазначив, що необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини та вказувалося судом першої інстанції, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у с праві. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюється обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Так, у заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, засуджений та захисник послалися на те, що підсудний ОСОБА_10 надав досудовому слідству та суду неправдиві показання, якими обмовив іншого підсудного - ОСОБА_6 , а висновки експерта ОСОБА_17 , які покладені в основу обвинувачення, є завідомо неправдивими.

З огляду на те, що за завідомо неправдиве показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта у ст. 384 КК передбачено кримінальну відповідальність, належним засобом доказування існування викладених у заяві засудженого обставин слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Проте належного підтвердження доводів у частині підроблення висновку експерта та (або) надання свідком завідомо неправдивих показань засуджений суду не надав. Результатів здійснення кримінальних проваджень за вказаними фактами матеріали справи не містять.

Долученими до матеріалів провадження висновками експертизи № 5/к від 29 лютого 2016 року та комісійної судово-медичної експертизи № 63 від 9 квітня 2019 року підтверджується лише наявність розбіжностей між показаннями свідка ОСОБА_16 та висновками судово-медичної експертизи в частині стоматологічного статусу ОСОБА_8 , проте не встановлено факту завідомої неправдивості цих доказів.

Разом із тим, в основу висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, окрім показань свідка ОСОБА_16 та висновку судово-медичної експертизи, покладено й інші докази, зокрема, показання потерпілих, свідків, дані протоколів слідчих дій, висновки експертиз, а також показання інших підсудних, на підставі дослідження яких судом постановлено обвинувальний вирок.

Щодо неправдивих показань підсудного ОСОБА_10 , то у даному випадку як судом першої інстанції, так і касаційним судом перевірялися факти про застосування до підозрюваного ОСОБА_10 заходів психологічного та фізичного впливу, які стали підставою для надання ним неправдивих показань. Але вказані факти не підтвердилися, про що судами було зазначено у висновках. Крім того, ОСОБА_10 також було засуджено за вчинення злочину до довічного позбавлення волі, що спростовує доводи ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_10 не притягнуто до кримінальної відповідальності.

Отже, оцінюючи доводи заяви засудженого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що наведені ним обставини не є нововиявленими і не можуть впливати на законність прийнятого 7 грудня 2004 року обвинувального вироку апеляційного суду Полтавської області, а тому заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.459, 461, 467 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Полтавської області від 07 грудня 2004 року -залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3