Справа № 457/957/23
провадження №1-кп/457/77/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 457/957/23 (провадження1-кп/457/77/23) про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 02.06.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Трускавець Львівської області, українцем, громадянином України, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючим, раніше судимим, востаннє вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 01.02.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14.12.2022 було замінено покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин,-

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , засуджений вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 01.02.2021 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14.12.2022 було замінено покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин, тобто засуджено до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Однак, ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт умисно ухилився.

Так, 11.04.2023 ОСОБА_3 прибув до Дрогобицького РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, де йому роз`яснено порядок та умови відбування цього покарання а також попереджено про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт. За результатами бесіди ОСОБА_3 надав підписку, у якій власноручно зазначив про ознайомлення з вимогами щодо осіб, засуджених до покарання у виді громадських робіт.

У той же день ОСОБА_3 відповідно до пункту 4, Глави 2, Розділу 7 наказу Міністерства юстиції України від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», під розписку видане направлення на відбування призначеного покарання у виді 50 годин громадських робіт в КП «Парк Курортний» Трускавецької міської ради.

Після цього, 12.04.2023 ОСОБА_3 , з`явився до КП «Парк Курортний» та був ознайомленим із графіком виходу на роботу на період з 12.04.2023 по 28.04.2023, однак, в

порушення вимог ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, являючись особою, засудженою до покарання у виді громадських робіт, до відбування покарання віднісся неналежним чином, здійснив невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, зокрема з 12.04.2023 по 28.04.2023, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та по суті пояснив, що спочатку він ходив працювати на громадські роботи, однак пізніше перестав ходити, так як вживав алкогольні напої.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від злочину не настало, однак неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

При ухваленні вироку суд враховує також призначене покарання вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 01.02.2021 року та ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14.12.2022 року.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ч. 2 ст. 389 КК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати за правилами ст. 72 КК України невідбуту ОСОБА_3 частину покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 01.02.2021 року та ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 14.12.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання по виконанню даного вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Суддя: ОСОБА_1