Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув кримінальне провадження № 11-сс/4806/573/21 за апеляційними скаргами: представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 та заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021 про задоволення частково клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.11.2021 клопотання прокурора ОСОБА_7 задоволено частково, накладено арешт на наступне тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів:

- мобільний телефон «Nokia TA-1030» із сім-карткою оператора «МТС» № НОМЕР_1 ,

- мобільний телефон «Nokia 8800е-1» із сім-карткою оператора «МТС» НОМЕР_2 , вилучені у ОСОБА_8 25.11.2021 року під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 ;

- мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 з картками мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_5 та «Лайфсел» № НОМЕР_6 , вилучений у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 ;

- мобільний телефон «SAMSUNG» ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , без сім-карток,

- сім-картку оператора «Водафон» № НОМЕР_9 , вилучені під час обшуку автомобіля «SKODA OCTAVIA», н.з. польської реєстрації HOD-206 (на даний час н.з. НОМЕР_10 , розмитнена 23.10.2021, що належить ОСОБА_10 ;

- шістнадцять картонних коробок від стартових пакетів операторів «Водафон», «Київстар» та «Лайфсел»,

- мобільні телефони без акумуляторної батареї: «Nokia», «ALCATEL», чотири «SAMSUNG» та два «BRAVIS»,

- мобільний телефон «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_11 , із сім-карткою НОМЕР_12 ,

- мобільні телефони у несправному стані: «PRESTIGIO», «Nokia 200», «iPhone 6»; два «SAMSUNG», один з яких «розкладушка»,

- три акумуляторні батареї до мобільних телефонів,

- банківські картки Ощадбанку «VISA» на ім`я ОСОБА_11 : №№ НОМЕР_13 та НОМЕР_14 , вилучені під час обшуку в буд. АДРЕСА_3 ,

- довідку «Про звернення за захистом в Україні» № 010196 від 08.11.2019 на ім`я ОСОБА_12 ;

- мобільні телефони: «Lenovo» ІМЕІ-1: НОМЕР_15 , ІМЕІ-2: НОМЕР_16 , чотири «Nokia», ІМЕІ-1: НОМЕР_17 та ІМЕІ-2: НОМЕР_18 , ІМЕІ: НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 ; стартовий пакет МТС з номером НОМЕР_22 ; стартовий пакет МТС з номером НОМЕР_23 ; банківські картки «Приватбанк» №№ НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , «VISA» № НОМЕР_27 , які вилучено під час обшуку в буд. АДРЕСА_4 ;

- автомобіль «SKODA OCTAVIA», н.з. польської реєстрації НОМЕР_28 (на даний час н.з. НОМЕР_10 , розмитнена 23.10.2021), належний ОСОБА_10 , із забороною відчуження та розпорядження;

- автомобіль «ВАЗ 21213» (НИВА), н.з. НОМЕР_29 , належний ОСОБА_13 , що у фактичному користуванні ОСОБА_14 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_30 , видане Закарпатським ОРЕВ 01.08.2002, вилучені під час проведення обшуку цього автомобіля, із забороною відчуження та розпорядження;

- автомобіль «OPEL VIVARO», н.з. НОМЕР_31 , та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_32 , належні ОСОБА_15 , вилучені під час обшуку цього автомобіля, із забороною відчуження та розпорядження.

В задоволенні іншої частини клопотання прокурора відмовлено.

Автомобіль «SKODA OCTAVIA», н.з. польської реєстрації НОМЕР_28 (на даний час н.з. НОМЕР_10 , розмитнена 23.10.2021), належний ОСОБА_10 повернуто його власнику для користування з попередженням її про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України щодо незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Автомобіль «ВАЗ 21213» (НИВА), н.з. НОМЕР_29 , який належить ОСОБА_16 , свідоцтво про реєстрацію цього ТЗ серії НОМЕР_30 повернуто власнику або його представнику за довіреністю з їх попередженням про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України щодо незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.

Автомобіль «OPEL VIVARO», н.з. НОМЕР_31 , належний ОСОБА_15 та свідоцтво про реєстрацію цього ТЗ серії НОМЕР_32 , видане на його ім`я, вилучені під час обшуку цього автомобіля, повернуто його власнику з попередженням про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України щодо незаконних дій щодо цього арештованого майна.

Тимчасово вилучене майно автомобіль «BMW X5», н.з. НОМЕР_33 , кузов № НОМЕР_34 , належний ОСОБА_17 , дві пральні машини «SIEMENS»; два кухонні комбайни «BOSH»; два білі блендери «BOSСH»; два чорні блендери «BOSСH»; чотири машинки для стрижки «Philips»; дві кавомолки «BOSСH»; два телевізори «SAMSUNG»; вісім картонних коробок із з`єднувачами для труб повернуто власникам або їх представникам на підставі належним чином оформленої довіреності.

Як встановлено слідчим суддею місцевого суду, 25.11.2021 старший слідчий в ОСВ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді місцевого суду з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000268, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, про арешт майна.

25.11.2021 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого в ОСВ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_18 повернуто прокурору та встановлено 72 години для усунення недоліків клопотання.

29.11.2021 до слідчого судді цього ж місцевого суду надійшло клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні про арешт майна.

З метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_7 просить накласти арешт на предмети, вилучені під час санкціонованих слідчим суддею обшуків, проведених 25.11.2021 , а саме наведене вище майно.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що є батьком власника майна ОСОБА_20

04.07.2021 разом зі своїми друзями ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 на мікроавтобусі «OPEL VIVARO», н.з. НОМЕР_31 , за кермом якого свідок перебував особисто, поїхали через пост Нижні Ворота на відпочинок у Закарпатську область, де відвідали термальний басейн в с. Косино Берегівського району Закарпатської області, куди прибули приблизно о 13 год.

До них приєднався їх знайомий ОСОБА_27 з Ужгорода, після чого вони разом о 17-18 год. виїхали в напрямку санаторію «Деренівська купіль» Ужгородського району і закінчили відпочинок о 23 год. у ресторані спільного знайомого ОСОБА_27 в с. Дубриничі Ужгородського району. Його син ОСОБА_20 в цей день перебував вдома у м. Хирів Львівської області.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що 04.07.2021 його знайомі на жовтому мікроавтобусі, ймовірно марки «Рено Трафік» або «Опель», за кермом якого перебував ОСОБА_19 , приїхали на відпочинок на термальні басейни в с. Косино Берегівського району Закарпатської області.

Після відпочинку на басейнах заїхали в санаторій «Деренівська купіль», потім поїхали в с. Дубриничі Ужгородського (раніше Перечинського) району Закарпатської області на вечерю, де перебували всі разом, ніхто з їх компанії не відлучався.

На Закарпатті разом з ОСОБА_28 відпочивали 2-3 рази в липні місяці цього року.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що ввечері 03.07.2021 вона та її друзі вирішили їхати на Закарпаття, в Косино Берегівського району, з метою відпочинку.

Зі Львівської області виїхали зранку, в обід 04.07.2021 прибули в с. Косино Берегівського району Закарпатської області, де з 15 до 18 год. перебували з ОСОБА_27 , який трохи пізніше після них під?їхав.

Після цього поїхали в санаторій «Деренівська купель», після чого на вечерю в с. Дубриничі Ужгородського району.

За кермом транспортного засобу «Рено» жовтого кольору був ОСОБА_19 , яким користується і батько, і син ОСОБА_20 .

На Закарпатті влітку була лише один раз.

Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_29 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в судовому засіданні надали в цілому аналогічні показання.

Слідчим суддею після отримання показань зазначених вище свідків встановлено також наступне.

Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000268 від 07.10.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України.

Згідно витягу з ЄРДР група осіб з числа мешканців одного з районів Закарпатської області, а саме особа ОСОБА_30 , М, ОСОБА_31 , організували канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску на території декількох районів області.

09.07.2021 до чергової частини відділення поліції № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_2 про вчинене кримінальне правопорушення за таких обставин: 06.07.2021 від прикордонної варти Республіки Польща надійшла інформація про затримання ними о 05:30 год. між населеними пунктами Устшики Гурне та Бережки на відстані десяти км від державного кордону семи громадян Сомалі та одного громадянина України ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на напрямку 135-136 прикордонного знаку ВПС Верховина Бистра.

В подальшому надійшла інформація про затримання ще одного громадянина України ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

25.11.2021 органом досудового розслідування забезпечено проведення санкціонованих слідчим суддею місцевого суду обшуків у наступні періоди часу:

- з 07:45 по 08:09 год. у квартирі АДРЕСА_1 , яка є фактичним місцем проживання ОСОБА_34 , виявлено та вилучено мобільні телефони: «Nokia TA-1030» та «Nokia 8800е-1» із сім-картками оператора «МТС» №№, відповідно, НОМЕР_1 », НОМЕР_2 ;

- з 07:55 по 08:41 год. у квартирі АДРЕСА_2 , яка є фактичним місцем проживання ОСОБА_35 , вилучено мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 , з картками мобільного оператора МТС № НОМЕР_5 та «Лайфсел» № НОМЕР_6 ;

- з 08:50 по 09:32 год. автомобіля «SKODA OCTAVIA», н.з. Республіки Польща HOD-206 (на даний час н.з. НОМЕР_10 , розмитнена 23.10.2021), який належить ОСОБА_36 , вилучено мобільний телефон «SAMSUNG», ІМЕІ-1: НОМЕР_7 , ІМЕІ-2: НОМЕР_8 , без сім-карток, сім-картка оператора «Водафон» № НОМЕР_9 , автомобіль «SKODA OCTAVIA», н.з. НОМЕР_10 ;

- з 07:39 по 09:00 год. у будинку АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_33 вилучено: шістнадцять картонних коробок від стартових пакетів операторів «Водафон», «Київстар» та «Лайфсел», три акумуляторні батареї до мобільних телефонів, банківську картку Ощадбанку «VISA» на ім`я ОСОБА_11 : №№ НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 , довідку № 010196 «Про звернення за захистом в Україні», датовану 08.11.2019 на ім`я ОСОБА_37 на 1 арк., мобільні телефони: 1) без акумуляторної батареї: «Nokia», «ALCATEL», чотири «SAMSUNG», два «BRAVIS», 2) у несправному стані: «PRESTIGIO», два «SAMSUNG», один з яких «розкладушка», «Nokia 200», «iPhone 6», 3) «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_11 , із сім-карткою НОМЕР_12 ;

- з 07:45 по 09:38 год. у буд. АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_32 вилучено: мобільні телефони «Nokia» з ІМЕІ: НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , ІМЕІ-1: НОМЕР_17 , ІМЕІ-2: НОМЕР_18 , мобільний телефон «Lenovo» ІМЕІ: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , стартові пакети «МТС» з номерами: НОМЕР_22 , НОМЕР_23 ; банківські картки «Приватбанк» №№ НОМЕР_24 , НОМЕР_25 та НОМЕР_26 , банківську картку «VISA» № НОМЕР_27 , предмет, схожий на гранату «РГД-5» та предмет, схожий на запал до гранати з маркуванням «386-137-79»;

- з 08:52 по 09:06 год. у м. Ужгород автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_33 , кузов № НОМЕР_34 , належний ОСОБА_38 , під час якого цей автомобіль вилучено;

- з 10:47 по 11:16 год. автомобіля «ВАЗ 21213» (НИВА), н.з. НОМЕР_29 , належного ОСОБА_39 , яким користується ОСОБА_40 , якого вилучено разом зі свідоцтвом про реєстрацію цього ТЗ серії НОМЕР_30 , видане Закарпатським ОРЕВ 01.08.2002;

- у відповідний час у м. Хирів Львівської області автомобіля «OPEL VIVARO», н.з. НОМЕР_31 , вилучено цей автомобіль та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_32 на ім`я ОСОБА_20 , дві пральні машини «SIEMENS», предмети фірми «BOSСH»: два кухонні комбайни, два білі блендери, два чорні блендери та дві кавомолки, чотири машинки для стрижки «Philips»; два телевізори «SAMSUNG»; вісім картонних коробок із з`єднувачами для труб.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_41 від 25.11.2021 вищевказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні (а.с. 74-79).

Щойно зазначене вище майно та документи відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду визнала, що незастосування арешту на це майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства.

Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар пункт 53 рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України».

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв?язку з чим слід накласти арешт на вказане вище майно, вилучене в ході санкціонованих обшуків, проведених стороною обвинувачення 25.11.2021.

Підставою для накладення арешту на автомобілі: «SKODA OCTAVIA», н.з. НОМЕР_10 , «ВАЗ 21213» (НИВА), н.з. НОМЕР_29 та «OPEL VIVARO», н.з. НОМЕР_31 , із забороною лише відчуження та розпорядження слідчий суддя визнала необхідним з урахуванням положення ч.11 ст.170 КПК України, згідно якої обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, тощо.

Таких даних у цьому кримінальному провадженні немає і про їх наявність прокурором не доведено. У сторони обвинувачення, починаючи з моменту вилучення автомобілів 25.11.2021 і до моменту розгляду цього клопотання слідчим суддею, було достатньо часу для огляду вказаних автомобілів та фіксації слідів правопорушення.

Отже, застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту на автомобілі шляхом заборони лише їх відчуження та розпорядження, з дозволом користування, належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею не встановлено.

Що стосується клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «BMW X5», н.з. НОМЕР_33 , кузов № НОМЕР_34 , який належить ОСОБА_38 , двох пральних машин «SIEMENS»; предметів фірми «BOSСH»: двохкухонних комбайнів, двох білих блендерів, двох чорних блендерів та двох кавомолок, чотирьох машинок для стрижки «Philips», двох телевізорів «SAMSUNG»; вісім картонних коробок із з`єднувачами для труб, слідчий суддя визнала про необґрунтованість клопотання в цій частині.

Так, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, як вбачається зі змісту поданого до суду клопотання про арешт майна, прокурор, обґрунтовуючи клопотання, посилається лише на норми кримінального процесуального закону, які передбачають арешт майна та визначають поняття речових доказів в кримінальному провадженні.

При цьому, жодного доказу на підтвердження своїх доводів, щодо необхідності накладення арешту на автомобіль «BMW X5», техніки різних марок прокурором в клопотанні не наведено.

Так, прокурором в клопотанні не зазначені обставини, які б свідчили, що вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_34 автомобіль, а ОСОБА_20 техніки відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Також у наведеному вище клопотанні прокурора не зазначено, яку інформацію містить вказане майно, як таке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого застосовується захід забезпечення кримінального провадження, а саме: щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Крім того автомобіль «BMW X5», техніка різних марок, про арешт яких ставить питання прокурор в своєму клопотанні, вилучено за місцем проживання осіб, які не мають статусу підозрюваних в цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурором не доведено, що перелічене вище майно має будь-яке відношення до кримінального провадження за № 0000268, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.10.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та може бути використано як доказ в цьому кримінальному провадженні.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на перелічене вище майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки прокурором в клопотанні не доведено, що майно, про арешт якого ставиться питання в його клопотанні, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.332 КК України.

Що стосується накладання арешту на предмет, схожий на гранату «РГД-5» та предмет, схожий на запал до гранати з маркуванням «386-137-79», які вилучені під час обшуку в будинку АДРЕСА_4 , то відповідно до п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об?єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 з подальшими змінами, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об?єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не можуть перебувати у власності фізичних осіб.

З матеріалів клопотання видно, що речі на які прокурор просить накласти арешт предмет, схожий на гранату «РГД-5» та предмет, схожий на запал до гранати з маркуванням «386-137-79» за своїми ознаками є предметами, які не можуть перебувати у власності фізичних осіб, та відповідно до положень ч.7 ст.236, ч.7 ст.237 КПК України не вважається тимчасово вилученим майном та підлягає вилученню в силу закону і не потребує накладення на арешту.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов?язково переконатися у наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред?явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що у даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_42 просить вказану ухвалу слідчого судді від 29.11.2021 скасувати та постановити нову, якою відмовити у арешті вказаного вище майна, повернувши його апелянту.

Також представник третьої особи ОСОБА_42 заявив клопотання апеляційному суду, в якому просить згідно ч.4.ст.172 КПК України та рішеня ЄСПЛ у справі «Черінка проти України»:

- викликати та допитати наступних свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_43 , МОХАМУД Мохамед Генді, ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , які можуть підтвердити обставини відповідного впізнання за фотографіями, його помилковість, недопустимість такого впізнання та відповідних доказів;

- витребувати від органу досудового розслідування та дослідити в частині, що стосується арешту майна, докази причетності: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та майна останнього, щодо якого розглядається клопотання про арешт: протоколи допиту від 08.07.2021 та пред?явлення для впізнання за фотознімками свідків: ОСОБА_43 , ОСОБА_49 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ; фотознімки та протоколи доступу до таких, які були використані для впізнання та на яких зафіксований мікроавтобус жовтого кольору (стверджуваний стороною обвинувачення як засіб вчинення кримінального правопорушення).

В обґрунтування своїх вимог представник третьої особи ОСОБА_42 посилається на те, що оскаржувана ним у даній справіухвала слідчого судді прийнята з порушенням вимог КПК України, оскільки у своєму клопотанні прокурор не навів та не довів, за якими саме як нормативними, так і фактичними критеріями, визначеними статтею 98 КПК України автомобіль та техпаспорт до нього можуть вважатися речовим доказом у кримінальному провадженні, не надав доказів існування розумних підозр вважати, що воно є доказом відповідного кримінального правопорушення.

Детальні, послідовні та такі що узгоджуються між собою (підтверджені фотоілюстраціями) показання свідків: ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 та ОСОБА_57 АБСОЛЮТНО СПРОСТОВУЮТЬ ПРИПУЩЕННЯ органу досудового розслідування ПРО ТЕ, ЩО НЕЛЕГАЛЬНИХ МІГРАНТІВ ПЕРЕВОЗИЛИ ЦИМ МІКРОАВТОБУСОМ, що згаданий вище автомобіль використовувався 04.07.2021 для переміщення цих звичайних громадян для відпочинку територією Закарпаття, спочатку на термальних басейнах Косино, потім на території Деренівської Купелі, потім до с. Дубриничі, ресторану Любош, а потім для повернення у ніч з 4 на 5 липня до міста Хирова Львівської області.

Прокурором не доведено існування сукупності підстав чи РОЗУМНИХ підозр вважати, що арештований автомобіль «OPEL VIVARO», належний апелянту, є доказом кримінального правопорушення.

Також представник третьої особи ОСОБА_42 вважає, що оскаржуване ним у даній справі судове рішення ухвалене всупереч положенням ст.ст. 98,170 КПК України, а наявність постанови органу досудового розслідування про визнання речовим доказом відповідного майна є недостатнім для констатації відповідності майна критеріям, визначеним вказаними статтями.

Постанова про визнання майна речовим доказом є лише процесуальною формою вираження позиції органу досудового розслідування, яка має бути перевірена слідчим суддею на відповідність вказаним критеріям, у іншому разі вирішення цього питання слідчим суддею не потрібно.

Встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин даної справи в частині жовтого кольору транспортного засобу, на якому нібито переміщувалися нелегальні мігранти, не може вважатися належним доказом причетності власників наведеного вище майна, автомобіля того ж кольору до відповідних подій вчинення кримінального правопорушення.

У порушення права на справедливий судовий розгляд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не застосувавши рішеня ЄСПЛ у справі «Черінка проти України», слідчим суддею місцевого суду відмовлено у допиті свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_43 , МОХАМУД Мохамед Генді, КАСІМ Нурані, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 . У порушення ст.1 Першого протоколу до вказаної вище Конвенції не було пропорційним з огляду на показання свідків, якими підтверджено абсолютну непричетність арештованого у даній справі майна до вчинення відповідного кримінального правопорушення, не досягло справедливого балансу та не було в інтересах суспільства, оскільки останнє однаково рівно зацікавлене як у розкритті кримінальних правопорушень, так і у тому, щоб особа не зазнавала безпідставного та/або недостатньо обґрунтованого втручання у право особи мирно володіти своїм майном.

Всупереч положення п.п. 5,8,12,14 ч.3 ст.42 у системному взаємозв?язку з частинами 2 та 3 ст. 64-2 КПК України слідчим суддею відмовлено у витребуванні та дослідженні від органу досудового розслідування в частині, що стосується арешту майна, докази причетності ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , та майна останнього, щодо якого у даній справі розглядається клопотання прокурора про арешт, зокрема але не виключно: протоколи допиту від 08.07.2021 та пред?явлення для впізнання за фотознімками свідків: ОСОБА_43 , ОСОБА_49 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 ; фотознімки та протоколи доступу до таких, які були використані для впізнання та на яких зафіксований мікроавтобус жовтого кольору, стверджуваний стороною обвинувачення як засіб вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 просить вказану ухвалу слідчого судді від 29.11.2021 скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про арешт майна автомобілю «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 , кузов № НОМЕР_34 .

В обґрунтування своїх вимог прокурор ОСОБА_7 посилається на те, що оскаржувана ним ухвала слідчого судді місцевого суду в частині ненакладення арешу на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 , який належить ОСОБА_17 є необґрунтованою, допущено істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказаний автомобіль не має відношення до відповідного кримінального правопорушення.

Такий висновок слідчого судді не відповідає фактичним обставинам.

25.11.2021, в період часу з 08:52 по 09:06 год., у м. Ужгороді під час досудового розслідування проведено санкціонований слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду обшук автомобіля «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 , належний ОСОБА_38 , який вилучено та визнано речовим доказом, такий є об?єктом кримінального правопорушення.

З метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобілю, який має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, може бути використаним як доказ у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, є засобом та знаряддям вчинення злочину, є необхідність у накладенні на нього арешту.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора на підставі вищевказаного, слідчий суддя порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки згідно вимог ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дану справу розглянуто у відсутності учасників апеляційного розгляду, неявка яких не перешкоджає цьому згідно ст.ст. 405,422 КПК України.

Вивчивши матеріали даного провадження, ознайомившись та надавши оцінку доводам сторін, апеляційний суд визнає, що наведені вище апеляційні скарги представника третьої особи та прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов ) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадках, передбачених пунктами 1-3 ч.2 цієї статті арешт накладається на майно:

- будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

- підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України, а також суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом четвертим частини другої цієї статті арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст.173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу, а відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000268 за ознаками діяння, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принципи верховенства права, закладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішеннях Європейського суду з прав людини, ретельно перевірені доводи прокурора ОСОБА_7 у поданому ним слідчому судді клопотанні й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається апеляційним судом законним та обґрунтованим.

Задовольнивши частково у наведений вище спосіб клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя при розгляді даної справи та прийнятті судового рішення взяв до уваги положення ст.ст. 170-173 КПК України, дав належну оцінку як доводам слідчого у клопотанні, так і фактичним обставинам, на підставі яких прокурор вніс клопотання.

Зокрема, проаналізувавши доводи прокурора у поданому ним зазначеному вище клопотанні, апеляційний суд вважає, що в ухвалі слідчого судді вірно зазначено й дано належну оцінку тому, що додані до клопотання матеріали не містять доказів, які вказували б на те, що належний ОСОБА_38 транспортний засіб «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 , є предметом злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Прокурором в розумінні ст.132 КПК України не надано достатніх та належних доказів тих обставин, на які він посилався у клопотанні про арешт майна, а саме автомобіль «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 , зокрема щодо необхідності збереження цього відповідного речового доказу.

За таких обставин апеляційний суд також вважає, що прокурор не навів достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно автомобіль «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 , з, не довів існування ризиків, визначених у абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтував мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про те, що вказаний транспортний засіб є доказом вчинення злочину, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, існують ризики, передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України апеляційний суд відхиляє як такі, що не є доведеними, ґрунтуються на припущеннях і не можуть слугувати підставами для накладення арешту на це майно.

Вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про відмову у накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого майно автомобіль «BMW X5», н.з. НОМЕР_35 .

З огляду на наведені обставини, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не має.

Доводи представника третьої особи ОСОБА_58 у зазначеній вище поданій ним апеляційній скарзі також повністю спростовуються фактичними обставинами даної справи, встановленими слідчим суддею, відображеними в оскаржуваній у цій справі його ухвалі від 29.11.2021 (а.с. 135-147).

Так, ч.10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Інше зазначене вище майно та документи відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду правильно визнала, що незастосування арешту на це майно, речові докази, може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Апеляційний суд погоджується також з висновками слідчого судді про те, що підставою для накладення арешту на автомобілі: «SKODA OCTAVIA», н.з. НОМЕР_10 , «ВАЗ 21213» (НИВА), н.з. НОМЕР_29 та «OPEL VIVARO», н.з. НОМЕР_31 , із забороною лише відчуження та розпорядження узгоджується з положенням ч.11 ст.170 КПК України та фактичними обставинами даної справи.

Дійсно застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту на ці три автомобілі шляхом заборони лише їх відчуження та розпорядження, з дозволом користування, належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення у даному кримінальному провадженні і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею не встановлено.

Усі наведені вище доводи захисника ОСОБА_58 у поданій ним апеляційній скарзі повністю спростовуються фактичними обставинами та наведеними вище висновками слідчого судді в оскарженому у цій справі судовому рішенні, з якими повністю погоджується апеляційний суд.

З огляду на положення п.1 ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді у даній справі як законна та обґрунтована має бути залишена без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 та заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021 про задоволення частково клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: