печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася м. Ростов-на-Дону, Росія, громадянки України, неодруженої, офіційно не працючої, зареєстрований та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 , законний представник ОСОБА_8 , особа відносно якої вирішується клопотання - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000429 від 08.03.2023, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із наданням стаціонарної допомоги з посиленим наглядом.

В клопотанні зазначено, що 08.03.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи чітко обізнаною, що в Україні введений воєнний стан, прибула до центральної частини міста Києва та приблизно о 09 год 30 хв, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4-Б, поруч з Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району міста Києва, зайшла у внутрішній двір даної будівлі та звернула увагу, що на другому поверсі поруч з пожежними сходами відчинені пластикові двері білого кольору, а також відчинене вікно поруч. В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, яке могло знаходитись в приміщенні до якого вели вищевказані відчинені двері.

Переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 піднялася металевими сходами до вищевказаних дверей та проникла до службового кабінету директора Печерського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Печерського району міста Києва ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у вище вказаному кабінеті, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна в умовах дії воєнного стану та маючи на меті збагатитися за рахунок інших осіб, переконавшись що у кабінеті відсутні інші особи, взяла у руки жіночу сумку коричневого кольору, з металевими застібками золотого кольору вартістю 643 грн. 34 коп., зі вмістом, а саме: грошовими коштами у сумі 100000 (сто тисяч) гривень та 400 (чотириста) доларів (згідно з офіційним курсом НБУ на 08.03.2023 становило 14624 гривні), а також взяла з шафи жіночу куртку світлого кольору вартістю 406 грн. 67 коп., що належали ОСОБА_6 , та, утримуючи при собі викрадене майно, вийшла з кабінету, спустилась пожежними сходами у внутрішній двір даної будівлі та попрямувала у невідомому напрямку. Отримавши таким чином можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми суспільно небезпечними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені у період дії воєнного стану, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на загальну суму 115 674 (сто п`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) гривні 01 копійка.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах дії воєнного стану.

Обґрунтованість причетності ОСОБА_4 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджені дослідженими судом доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_6 , яка безпосередньо під час судового розгляду, повністю підтвердила викладене у клопотанні; письмові докази, а саме протоколи слідчих дій (огляду місця події) від 08.03.2023, висновок судово-товарознавчої експертизи від 27.03.2023.

Вислухавши прокурора ОСОБА_5 , який підтримав клопотання, покази потерпілої ОСОБА_6 , доводи законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення клопотання не заперечували, пояснення особи, відносно якої вирішується клопотання - ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру на підставі п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК суд вирішує, чи слід застосовувати до особи такі заходи та визначати їх вид.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Частиною 4 вказаної вище норми закону визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

При цьому, як зазначено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 р., визначаючи, відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити, як з його психічного стану, так із характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Аналогічні висновки щодо необхідності визначення виду примусового заходу медичного характеру, із врахуванням всіх критеріїв, передбачених ст.94 КК України, містяться у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 р. (справа № 219/12156/17) та від 30.05.2019 р. (справа № 243/4632/17).

У рішенні ЄСПЛ від 03.09.2015 р. у справі «Берланд проти Франції» щодо природи та мети примусової госпіталізації високий суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є «покаранням» в розумінні п. 1 ст. 7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

За висновком судово-психіатричного експерта № 358, ОСОБА_4 в період часу до якого відноситься інкриміноване їй кримінальне правопорушення страждала, та, на теперішній час, страждає, на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді - Шизофренії параноїдної, безперервний тип перебігу, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. За своїм психічним станом ОСОБА_4 , в період часу до якого відноситься інкриміноване їй кримінальне правопорушення не могла, та, на теперішній час, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 за своїм психічним станом здоров`я, потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру поміщення до спеціального закладу для надання стаціонарної психіатричного допомоги.

Будь-яких сумнівів в об`єктивності та достовірності вказаного висновку судово-психіатричного експерта, яке складено експертом, попередженого про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння під час дії воєнного стану, в стані не осудності, враховуючи висновок експерта-психіатра №358 від 20.04.2023, та думку законного представника ОСОБА_8 , стосовно необхідності застосування примусових заходів медичного характеру, суд вирішує що ОСОБА_4 потребує госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

При цьому, варто відзначити, що відповідно до ст. 51 КК України, примусові заходи медичного характеру не входять до системи покарань, відтак вони не є видами покарання, а є заходами кримінально-правового характеру.

Порядок застосування цих заходів свідчить про відсутність у них карального потенціалу і вони не переслідують мети кари за вчинене, а основне їх призначення вбачається в усуненні умов, що сприяли вчиненню суспільно небезпечного діяння.

За таких обставин клопотання слідчогопро застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню та до ОСОБА_4 слід застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Судові витрати з вартості проведених під час досудового розслідування експертиз компенсувати за рахунок держави.

У відповідності до ст. 100 КПК України вирішити питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.19,92-94 КК України, ст.ст. 2, 292, 369-372, 392, 395, 503 - 513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Судові витрати з вартості проведених під час досудового розслідування експертиз компенсувати за рахунок держави.

Речові докази:

-жіночу сумку коричневого кольору, з металевими застібками золотого кольору; грошові кошти у сумі 4910 (чотири тисячі дев`ятсот десять) гривень та 400 (чотириста) доларів; жіночу куртку світлого кольору; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; банківську картку № НОМЕР_1 ; транспортну карту; подарунковий сертифікат «ЄВА»; банківську карту № НОМЕР_2 ; візитницю із візитівками; банківську карту № НОМЕР_3 ; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_6 - залишити у ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1