Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2963/23
Номер провадження 1-кс/711/895/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0002281 від 30.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення - водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення 4 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу в ОВС розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження №0000073, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування

у кримінальному провадженні №0002281 від 30.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення 4 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9, пункту 12.1 та пункту 12.4 Правил дорожнього руху, 29.09.2022, близько 17 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому на передньому пасажирському сидінні знаходився пасажир ОСОБА_10 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом хіміко-токсикологічного дослідження Комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер» №1053 від 03.10.2022, відповідно до якого в крові ОСОБА_5 , виявлено етиловий алкоголь в концентрації 2,95 г/дм3 (проміле), що відповідно до висновку судово-медичної експертизи Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №02-1/174 від 03.03.2023, зумовлює сильне сп`яніння, та рухаючись по проїзній частині вулиці Сурікова в місті Черкаси, зі сторони вулиці Промислової в напрямку села Хутори Черкаського району, перевищив дозволену швидкість руху у населеному пункті, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та, відповідно, не реагував на її зміну, під час руху на рівній ділянці автодороги, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, та за межі проїзної частини - вліво відносно напрямку свого руху, де на лівому узбіччі допустив наїзд на нерухомий автомобіль марки «Fiat Dukato», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований на узбіччі поблизу лівого краю проїзної частини та двох пішоходів, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходились поруч із вище вказаним автомобілем.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди:

-пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження

у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді садна на лобі та крововиливу

у м`які покрови черепу в передній частині скроневої області зліва; закритої травми грудної клітки та живота у вигляді поширеного синця на лівій половині тулуба, переломів 8,9 ребер зліва по лопатковій лінії з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; крововиливу у діафрагму, розриву селезінки з крововиливом в клітковину в ділянці судинної ніжки селезінки, крововиливу у жирову клітковину нирок та надниркових залоз; закритої травми правої гомілки у вигляді синця на правій гомілці, перелому обох кісток правої гомілки з крововиливом у м`які тканини, що є складовими сполученої травми голови, тулубу та кінцівок, яка привела до тромбоемболії легеневої артерії, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №03-01/843 від 03.10.2022, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок якої, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер в приміщенні лікарні. Згідно цього висновку експерта, вказана травма виникла від дії тупих предметів, між сполученою травмою та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок, а вказані тілесні ушкодження могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 29.09.2022;

-пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження

у вигляді: відкритого перелому обох щиколоток лівого гомілково-ступневого суглобу, перелому тіла правої лопатки, перелому десятого ребра справа, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №02-01/224 від 20.03.2023 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Згідно цього висновку експерта, вказані тілесні ушкодження могли виникнути при наїзді автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 29.09.2022;

-пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «Mercedes-Benz 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми грудної клітки з численними переломами ребер справа, забоєм правої легені, попаданням крові та повітря в праву плевральну порожнину без стиснення легені, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №02-01/202 від 15.03.2023 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості та тілесні ушкодження у вигляді: рани правої верхньої кінцівки та садна грудної клітки справа, що відповідно до зазначеного висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно цього висновку експерта, вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 29.09.2022.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Mercedes-Benz 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , а саме: вимог п.п. «б» п. 2.3, п.п. «а» п. 2.9, п. 12.1 та п. 12.4 Правил дорожнього руху, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 , спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , що підтверджується висновком судового експерта ОСОБА_13 №СТ/030Е-23 від 10.03.2023.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

Згідно ст. 12 КК України вказаний злочин відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, подане клопотання підсудне Придніпровському районному суду міста Черкаси.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити нове кримінальне правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно військовослужбовцем Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлені тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил Російської Федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_5 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії підозрюваного свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами військових частин.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за його вчинення санкцією ч.3 ст.286-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років.

Підозрюваний ОСОБА_5 виконуючи свої службові обов`язки, як військовослужбовець Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі військових частин, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:

- знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні.

Зокрема, найближчим часом органом досудового розслідування із військової частини, в якій останній проходить військову службу, заплановано витребувати: витяг з наказу про зарахування до списків особового складу та призначення на посаду військовослужбовця ОСОБА_5 ; відомості щодо призову військовослужбовця ОСОБА_5 на військову службу; службову та медичні характеристики на останнього; матеріали службових розслідувань щодо ОСОБА_5 .

У разі, якщо ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування перебуватиме на волі, у випадку звернення до військової частини, у володінні якої повинні знаходитися ці документи та інформація, існуватиме реальна загроза їхньої заміни та/чи знищення, передачі іншим особам, сповіщення осіб, зокрема, колег підозрюваного, які мають відношення до їх, а також вжиття ними заходів щодо їх приховування, у зв`язку з чим, існує нагальна потреба у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, існує реальна загроза незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на:

- потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які були очевидцями події, та яким відомі обставини вчинення вказаного злочину, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може на них незаконно впливати шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема в частині відмови надання ними показань;

- свідка ОСОБА_14 , який був очевидцем події, та якому відомі обставини вчинення вказаного злочину, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може на нього незаконно впливати шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема в частині відмови надання ним показань;

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України свідчить про наявність в нього стійкої антисоціальної поведінки та схильності до вчинення нових злочинів, небажання ставати на шлях виправлення.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити нове кримінальне правопорушення.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що ОСОБА_5 фактично буде перебувати поза межами виконання обов`язків військової служби, весь свій час буде використовувати на власний розсуд, матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, із свідками-співслужбовцями та потерпілими у кримінальному провадженні, що об`єктивно може зашкодити встановлення істини у цій справі, а також

є підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту, підозрюваний змінить місце проживання (перебування), що може негативно вплинути на подальше проведення досудового розслідування.

З урахуванням викладеного вище, ініціатор клопотання просить застосувати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0002281 від 30.09.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської обл., українця, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення - водія - заправника автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення 4 танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави. У разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, просить визначити її в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 390000 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України, в результаті якого наявні три потерпілих, один з яких загинув. ДТП вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Додав, що пройшов тривалий час протягом якого ОСОБА_5 не усвідомлював, що він може бути підозрюваним, тому наявність ризиків можна відраховувати із усвідомлення цього стану та можливість настання відповідальності, яка передбачає покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. Також просить врахувати, що підозрюваний є військовослужбовцем, який повинен неухильно дотримуватися законодавства України.

Слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав зазначених прокурором.

Адвокат ОСОБА_6 заперечив з приводу задоволення клопотання, вказав, що з моменту події минуло шість місяців, за цей час ОСОБА_5 не переховувався, в розшук не оголошувався, слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу, не підтвердив наявних ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, заперечив щодо задоволення клопотання. Також повідомив, що отримав тяжкі тілесні ушкодження від ДТП. На даний час служить у збройних силах. Куди везе його керівництво від знав, що йому будуть оголошувати підозру йому не повідомляли.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України яке, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

09.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, вчините нове кримінальне правопорушення.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому, взято до уваги проходження військової служби за межами Черкаської області, що дає можливість реального переховування та зникнення з місця дислокації військової частини, де проходить службу.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_9 від слідства та суду, виходячи частково із міри покарання, передбаченої ч.3 ст.286 КК України.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків також, як можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки останній зацікавлений у зміні ними своїх показань та з матеріалів кримінального провадженні йому відомо їх анкетні дані. У зв`язку з цим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на потерпілих та свідків шляхом умовлянь, залякувань, погроз, примусу, з метою зміни останніми їх показань на його користь. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину.

Крім того, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 допустив грубе порушення ПДР України, так само є обґрунтовані підстави вважати, що він може знову вчинити правопорушення у тому числі кримінальні проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. То слідчий суддя вважає, що даний ризик не було доведено в межах судового розгляду, тому наявність даного ризику не знайшло своє підтвердження.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Заслуговує уваги і твердження прокурора, що підозрюваний під час слідування з місця відбування військової служби до м.Черкаси не знав, що йому буде оголошена підозра, про що він повідомив у судовому засіданні, однак не вважає, що це буде підставою для його переховування. Викладене також є додатковою підставою для обрання запобіжного заходу.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 вказаної статті перелічені підстави, відповідно до яких, слідчий суддя має право не обирати заставу відносно підозрюваного, зокрема пунктом 2 встановлено щодо злочину, який спричинив загибель людини. Таким чином, законодавець надає право не обирати заставу у виокремлених випадках, а у разі застосування альтернативного виду запобіжного заходу належним чином мотивувати таку необхідність.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2023 рік" на 1 січня поточного року, тобто - 2684 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, та встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваного, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів, на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваного, зокрема відомостей про доходи підозрюваного та членів його сім`ї, наявності в нього рухомого чи нерухомого майна, в тому числі дороговартісного, тощо.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0002281 від 30.09.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» тобто до 07.07.2023 включно в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання - 10.05.2023.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134200 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) - 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000073, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2023.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії розгляду кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави в межах строків досудового розслідування.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 07.07.2023 в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 15.05.2023.