ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4222/22

Провадження № 11-кп/4820/418/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2023 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницького, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.06.2021 за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки,-

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 червня 2021 року, призначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років,-

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_6 08.11.2021 у вечірній час доби перебуваючи в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 , вступив в словесну суперечку із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , в ході якої діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень наніс кулаками обох рук та ногами не менше шести ударів по голові, не менше шести ударів в область грудної клітини, не менше двох ударів в ділянку живота та не менше восьми ударів по нижніх та верхніх кінцівках ОСОБА_9 , внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження, від яких остання померла впродовж короткого проміжку часу.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів 7-9 ребер по передній та 10 й 11 ребер по задній лівим пахвовим лініям, переломів 6-9 ребра по передній та 10 й 11 ребер по середній правим пахвовим лініям, розрив пристінкової плеври в проекції 6-9 ребер по лівій, та 8-10 ребер по правій середнім пахвовим лініям, два розрива капсули і тканини селезінки з боку діафрагмальної поверхні, розрив капсули та тканини правої частки печінки з боку вісцеральної поверхні, розрив вісцеральної плеври та тканини нижньої частки правої легені з боку задньо-бокової поверхні, крововиливу на правій боковій поверхні грудної клітки в нижній та середній третинах (між передньою та задньою пахвовими лініями на рівні 6-9 ребер), крововиливу на лівій боковій поверхні грудної клітки в нижній та середній третинах (між передньою та середньою пахвовими лініями на рівні 6-9 ребер), які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, в момент заподіяння, що спричинили розвиток гострої крововтрати, тілесні ушкодження у вигляді перелому 12-го ребра по лівій прихребтовій лінії, крововиливу в м`яких тканинах лівої поперекової ділянки та задньої поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, тілесне ушкодження у вигляді рани нижньої губи в проекції перших різців, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді садна підборіддя, крововиливу на передній поверхні грудної клітки з ліва в нижній третині (в проекції лівої реберної дуги по лівій середньоключичній лінії), крововиливу на передній поверхні грудної клітки справа в нижній третині (в проекції правої реберної дуги по правій пригруднинній лінії), крововиливу на передній поверхні живота в навколопупковій ділянці зліва, крововиливу в надлобковій та лобковій ділянках справа, крововиливу на задній поверхні грудної клітки справа в правих лопатковій та підлопатковій ділянках, крововиливу в ділянці зовнішніх квадрантів правої сідниці, двох крововиливів на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, крововиливу на задній поверхні правого плеча в нижній третині, крововиливу на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововиливу на внутрішній поверхі лівого стегна в середній третині, крововиливу на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, крововиливу на задньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, крововиливу в м`яких тканинах лобно-тімяної ділянки голови справа, крововиливу м`яких тканинах тім`яно-потиличної ділянки голови справа, крововиливу в м`яких тканинах лівої скроневої ділянки, які за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати та провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Апелянт зазначив, що надані прокурором письмові докази та DVD диски, є неналежними доказами та не підтверджують його вини у вчиненні кримінального правопорушення; не відомий процесуальний статус ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та потерпілу ОСОБА_8 , які прохали залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд не допустив цих порушень кримінального процесуального закону.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України. Доводи апеляційної скарги, не викликають сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Так, в основу вироку суд обґрунтовано поклав в т.ч. послідовні показання потерпілої та свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги, відповідно до вимог ст.352 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснювала, що вона є матір`ю померлої ОСОБА_9 , яка проживала з обвинуваченим у його квартирі. Онучку забрала жити до себе так як вони зловживали алкогольними напоями та між ними відбувались досить часто конфлікти та бійки. Також потерпіла в судовому засіданні зазначила, що спілкувалась з матір`ю обвинуваченого ОСОБА_11 , і остання їй повідомила, що раніше вона проживала зі своїм сином - ОСОБА_6 разом, однак останній її сильно побив, після чого вони почали проживати окремо. 09.11.2021 та 11.11.2021 ОСОБА_8 пішла до місця проживання обвинуваченого та її доньки в квартиру АДРЕСА_1 , однак потрапити до квартири їй не вдалось, оскільки вхідні двері були зачинені, а ОСОБА_6 її не впустив до квартири. 12.11.2021 ОСОБА_8 знову прийшла до зазначеної квартири, вхідні двері були відчинені і їй вдалось потрапити в приміщення коридору зазначеної квартири. В квартирі знаходився ОСОБА_6 та на запитання «Де ОСОБА_12 ?» відповів , що ОСОБА_13 немає. В коридорі зазначеної квартири бачила мішок, як з-під цукру, з якого щось випирало, і на який ОСОБА_6 під час розмови з нею кинув куртку. Потім обвинувачений виштовхав її - потерпілу ОСОБА_8 з квартири.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснював, що він є старшим черговим ВПД №1 ХРУП ГУНП капітаном поліції, 24.11.2021 заступив на чергування, близько 11 години до відділу поліції прийшли ОСОБА_6 та батько ОСОБА_6 - ОСОБА_15 , який повідомив, що його син - ОСОБА_6 мешкає на даний час в Хмельницькому і вбив свою співмешканку. ОСОБА_6 повідомив свідку ОСОБА_14 , що зі своєю співмешканкою проживає в АДРЕСА_3 , вживали алкогольні напої, наркотичні речовини, після вживання ним алкогольних напоїв та наркотичних речовин він - ОСОБА_6 неодноразово наносив тілесні ушкодження співмешканці, також втрачав пам`ять, не пам`ятав усіх деталей. ОСОБА_6 не повідомляв нікого, а лише протягом трьох - п`яти днів з моменту виявлення ним тіла ОСОБА_9 повідомив про це свого батька - ОСОБА_15 , який після почутого привів ОСОБА_6 у відділок поліції.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила наявність постійних конфліктів та сварок між ОСОБА_9 і ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснював, що він є батьком ОСОБА_6 24.11.2021 року близько 09 год. 00 хв. - 09 год. 30 хв. прийшов до нього додому; ОСОБА_6 , сказав, «Що це не він, він прийшов, а вона мертва». Зрозумівши, що саме його син - ОСОБА_6 вбив свою співмешканку, він - ОСОБА_15 привіз ОСОБА_6 у відділок поліції в м. Городок. Також ОСОБА_15 повідомив, що ОСОБА_6 має схильність до вживання алкогольних напоїв та наркотичних речовин.

В судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні злочину не визнавав, та пояснював, що проживав разом з ОСОБА_9 , разом зловживали алкогольними напоями та вживали наркотичні речовини, через що виникали суперечки. Події, які відбувались в листопаді 2021 року пам`ятає погано через свій стан. Приблизно 06.11.2021 року ОСОБА_9 прийшла додому з тілесними ушкодженнями та в стані сп`яніння. Він пішов спати, оскільки також вживав алкоголь. Зранку коли прокинувся, то ОСОБА_9 була мертва та лежала на підлозі. Після чого переніс тіло на балкон, не викликав швидку та поліцію, оскільки злякався. Через певний період часу запаковував тіло ОСОБА_9 в мішки, вживав алкогольні напої, був у шоковому стані. Матері померлої, яка приходила та шукала свою доньку повідомив, що ОСОБА_13 вже немає, та виштовхнув з квартири. Оскільки двері в квартиру, в якій перебували обвинувачений з ОСОБА_9 на замок не зачинялися, тому зайти в квартиру міг будь хто, однак внаслідок сильного алкогольного сп`яніння чи були посторонні особи в квартирі АДРЕСА_1 він не пам`ятає.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих судом обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Із протоколу огляду місця події від 24.11.2021 року вбачається, що було оглянуто квартиру АДРЕСА_1 , в якій було виявлено та оглянуто труп ОСОБА_9 , що свідчить про місце вчинення злочину;

Із протоколу додаткового огляду місця події від 25.11.2021 року вбачається, що було додатково оглянуто квартиру АДРЕСА_1 , які свідчать про місце вчинення злочину;

Із висновку судово-психіатричної експертизи №21 від 09.02.2022 року вбачається, що ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв та в теперішній час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності, однак він міг усвідомлювати свої дії, передбачати їхні наслідки та керувати ними під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, в теперішній час може розуміти значення своїх дій та керувати ними;

Із висновку судово-імунологічної експертизи №СЕ-19/123-21/10193-БД від 23.12.2021 року вбачається, що кров підозрюваного ОСОБА_6 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО.;

Із висновку судово-імунологічної експертизи №СЕ-19/123-21/10198-БД від 28.12.2021 року вбачається, що кров потерпілої ОСОБА_9 належить до групи В(ІІІ) за ізосерологічною системою АВО.;

Із висновку судово-імунологічної експертизи №СЕ-19/123-21/10201-БД від 30.12.2021 року вбачається, що на поверхні кросівка на лівій нозі ОСОБА_6 виявлено кров людини. Сліди крові на поверхні кросівка можуть належати особі(особам) з групою В(ІІІ) за ізосерологічною системою АВО, в тому числі і ОСОБА_9 , так і ОСОБА_6 (за наявністю у нього пошкоджень із зовнішньою кровотечею), за умови змішування крові її походження можливе від осіб із зазначеними груповими властивостями, у тому числі від потерпілої ОСОБА_9 та від підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 911 від 41.11.2021 року вбачається, що у ОСОБА_6 не було встановлено тілесних ушкоджень, в т.ч. із кровотечею.

Отже, вказані дослідження спростовують доводи апелянта щодо непричетності до побиття ОСОБА_9 .

Із висновку судово-медичної експертизи №808 від 07.02.2021 року вбачається, що з урахуванням даних судово-медичної експертизи трупа, судово-токсикологічної, судово-імунологічної та судово-гістологічної експертиз, наданих медичних документів, відомих обставин справи, встановлено що причиною смерті ОСОБА_9 є закрита тупа травма грудної клітки та живота у вигляді двобічних переломів ребер, розривів селезінки, печінки, правої легені та крововиливів бокових поверхонь грудної клітки. Дана травма призвела до внутрішньої кровотечі та гострої крововтрати (у черепній та правій плевральній порожнині близько 1800 мл крові. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: переломів 7-9 ребер по передній та 10 й 11 ребер по задній лівим пахвовим лініям, переломів 6-9 ребра по передній та 10 й 11 ребер по середній правим пахвовим лініям, розрив пристінкової плеври в проекції 6-9 ребер по лівій, та 8-10 ребер по правій середнім пахвовим лініям, два розрива капсули і тканини селезінки з боку діафрагмальної поверхні, розрив капсули та тканини правої частки печінки з боку вісцеральної поверхні, розрив вісцеральної плеври та тканини нижньої частки правої легені з боку задньо-бокової поверхні, крововиливу на правій боковій поверхні грудної клітки в нижній та середній третинах (між передньою та задньою пахвовими лініями на рівні 6-9 ребер), перелому 12-го ребра по лівій прихребтовій лінії, крововиливу в м`яких тканинах лівої поперекової ділянки та задньої поверхні грудної клітки зліва в нижній третині, рани нижньої губи в проекції перших різців, садна підборіддя, крововиливу на передній поверхні грудної клітки з ліва в нижній третині (в проекції лівої реберної дуги по лівій середньоключичній лінії), крововиливу на передній поверхні грудної клітки справа в нижній третині (в проекції правої реберної дуги по правій пригруднинній лінії), крововиливу на передній поверхні живота в навколопупковій ділянці зліва, крововиливу в надлобковій та лобковій ділянках справа, крововиливу на задній поверхні грудної клітки справа в правих лопатковій та підлопатковій ділянках, крововиливу в ділянці зовнішніх квадрантів правої сідниці, двох крововиливів на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах, крововиливу на задній поверхні правого плеча в нижній третині, крововиливу на задньо-зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововиливу на внутрішній поверхі лівого стегна в середній третині, крововиливу на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, крововиливу на задньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, крововиливу в м`яких тканинах лобно-тімяної ділянки голови справа, крововиливу м`яких тканинах тім`яно-потиличної ділянки голови справа, крововиливу в м`яких тканинах лівої скроневої ділянки, багатоуламкового перелому носових кісток зі зміщенням уламків, крововиливу лівої половини обличчя ( в ділянці повік лівого ока та лівих надбрівній, під очноямковій, величній, щічній ділянках та ділянці носа), садна перенісся, двох різаних ран на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній третині та різана рана на задній поверхні правого гомілковостопного суглоба.

Ушкодження у вигляді численних переломів ребер по правим та лівим пахвовим лініям, розривів пристінкової плеври, селезінки, правої частки печінки, нижньої частки правої легені, крововиливів бокових поверхонь грудної клітки в нижніх та середніх третинах - за ознакою небезпеки для життя в клінічному перебігу (спричинили розвиток гострої крововтрати) є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, утворились від не менше ніж двох ударів тупими предметами з обмеженою поверхнею в бокові поверхні грудної клітки, можливо й ногами. Утворення ушкоджень грудної клітки та живота, що призвели до настання смерті ОСОБА_9 , при падінні на площині виключається.

Перелом 12 ребра по лівій прихребтовій лінії, крововилив в м`яких тканинах лівої поперекової ділянки та задньої поверхні грудної клітки зліва в нижній третині - мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають, утворились від щонайменше одного удару тупим предметом з обмеженою поверхнею в ліву поперекову ділянку та задню поверхню грудної клітки зліва в нижній третині, можливо й кулаком чи ногою.

Садно підборіддя, крововиливи на передній поверхні грудної клітки справа та зліва в нижніх третинах, на передній поверхні живота в навколопупковій ділянці зліва, в надлобковій та лобковій ділянках справа, на задній поверхні грудної клітки справа, крововиливи правої сідниці, зовнішньої поверхні лівого плеча, задньої поверхні правого плеча, задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя, внутрішньої поверхні лівого стегна, передньо-зовнішньої поверхні лівого стегна, задньо-зовнішньої поверхні правої гомілки, крововиливи в м`яких тканинах лобно-тім`яної та тім`яно-потиличної ділянок голови справа лівої скроневої ділянки - є легкими тілесними ушкодженнями, у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають. Крововиливи на передній поверхні грудної клітки справа та зліва в нижній третині, на передній поверхні живота в навколопупковій ділянці зліва, в надлобковій та лобковій ділянках справа, зовнішньої поверхні лівого плеча, внутрішньої поверхні лівого стегна, крововиливи в м`яких тканинах лобно-тім' яної та тім`яно-потиличної ділянок голови справа - утворились від щонайменше двох ударів в область голови, щонайменше чотирьох ударів в ділянку тулуба та трьох ударів в ділянки кінцівок тупими предметами з обмеженою поверхнею, можливо й кулаками та/чи ногами. Садно підборіддя, крововиливи задньої поверхні грудної клітки справа, задньої поверхні правого плеча, правої сідниці, задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя, передньо-зовнішньої поверхні лівого стегна, задньо-зовнішньої поверхні правої гомілки, крововилив в м`яких тканинах лівої скроневої ділянки - утворились від щонайменше двох травматичних дій в область голови, однієї в ділянку тулуба та п`яти в ділянки кінцівок тупими предметами (від ударів предметами чи при ударах до них).

Перелом носових кісток, крововилив лівої половини обличчя та садно перенісся - у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають, утворились від щонайменше одного удару тупим предметом з обмеженою поверхнею в ліву половину обличчя та ділянку носа, можливо й ногою. Кваліфікувати дані ушкодження за ступенем тяжкості неможливо через відсутність даних щодо їх перебігу та наслідків в результаті настання смерті ОСОБА_9 від травми грудної клітки та живота.

Ушкодження грудної клітки та живота, що призвели до настання смерті ОСОБА_9 , заподіяні безпосередньо перед настанням смерті. Усі інші ушкодження, окрім різаних ран правих гомілки та гомілковостопного суглоба, могли утворились як безпосередньо перед смертю, так і незадовго до її настання. Судово-медичних даних, які б дозволили встановити послідовність заподіяння прижиттєвих ушкоджень у ОСОБА_9 , немає.

Загалом в область голови ОСОБА_9 прийшлось не менше шести травматичних дій, в область грудної клітки - не менше шести, в ділянку живота - не менше двох, а в ділянки кінцівок - не менше восьми.

Із протоколу огляду предмету від 25.11.2021 р. вбачається, що було оглянуто лазерний диск, на якому містяться відеозаписи, зроблені 08.11.2021 із мобільного телефону, наданого свідком ОСОБА_10 1) зображено дверний вічок, через яке свідок здійснює відеофіксацію особи, яка гучно стукає та погрожує у сусідню квартиру АДРЕСА_1 ; 2) відеозапис розмови особи, яка представилась як ОСОБА_16 із працівниками патрульної поліції Хмельницької області; 3) відеозапис - зображення дверного вічка, через яке свідок ОСОБА_10 здійснює відео фіксацію особи, яка здійснює стуки у сусідню квартиру АДРЕСА_4 та веде розмову із особою жіночої статті, яка знаходиться у приміщенні вказаної квартири;

Із протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.01.2022 р. вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.12.2021 було вилучено в приміщені відділу служби «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Хмельницькій області лазерний диск, на якому наявні копії аудіорозмов, що проводились по спецлінії «102» за 08.11.2021 із мобільного телефону за абонентським номером НОМЕР_1 , які зафіксовані та зберігаються ІТС «Інформаційний портал «Національної поліції України «Цунамі».;

Із протоколу огляду від 24.01.2021 р. вбачається, що на магнітному носії інформації, який надійшов додатком до доручення слідчого №54/02 від 18.01.2022 міститься аудіофайл з записом розмови між оператором спеціальної лінії «102» та заявником, в ході якої заявник повідомляє про те, що в житловому будинку АДРЕСА_1 в першому під`їзді на третьому поверсі невідома особа чоловічої статті довго стукав в двері сусідньої квартири АДРЕСА_4 з погрозами фізичної розправи, після того, як двері вказаної квартири відчинились, в приміщенні вказаної квартири дівчина, хлопець почали кричати і плакати.

Із протоколу огляду від 13.01.2022 р. вбачається, що на магнітному носії інформації містяться відеозаписи із нагрудних відео реєстраторів працівників патрульної поліції, під час виїзду УПП Хмельницької області під час здійснення ними виїзду на ЄО №29087 від 08.11.2021, на яких зафіксовано розмова між особою, яка викликала поліцію, ОСОБА_6 та УПП Хмельницької області, вході якої особа, яка викликала поліцію повідомляє про те, що « П`яна людина вже більше години робила дебош, потім відкрились двері, хтось почав кричати, думала, що вбивають людину, має відео звук як хтось погрожував, говорили «ой-ой-ой», дуже довго стукали в стінку».

Протокол складений відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Ст.. 84 КПК України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, встановлюються під час кримінального провадження. До документів можуть належати, зокрема, матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у т.ч. електронні).

Враховуючи викладене, відеозапис у розумінні КПК України є документом, який може бути доказом факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Так, ст. 93 КПК України визначає порядок збирання доказів та передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів та передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування, отримання від органів державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів, перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України. Враховуючи вказані положення, слідчий у порядку ст..93 КПК України отримано від свідка ОСОБА_10 відеозапис, і такий доказ є буде допустимим у зв`язку з тим, що був отриманий у порядку, передбаченому КПК України, визнав цей відеозапис документом.

Фактичний статус свідка ОСОБА_10 апелянтом не спростовані і підтверджуються матеріалами судової справи.

Крім того, апелянтом не спростовується сам факт знаходження в квартирі, де він був разом із ОСОБА_9 у встановлений судом час.

В зв`язку з чим, доводи апелянта щодо неналежності доказів, не заслуговують на увагу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання обвинуваченого на те, що ОСОБА_9 такі тілесні ушкодження завдав хтось інший та те, що вона вже була з такими тілесними ушкодженнями, не заслуговують на увагу, з огляду на наявність та достатність доказів його вини.

Поряд з цим, відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Отже у такому випадку, виходячи з вищенаведених правових позицій, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст.121 КК України оскільки саме від його умисних дії ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження від яких настала смерть останньої.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме те, що ним вчинено умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст.91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом, яким суд з точки зору достатності та взаємозв`язку дав належну оцінку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо; на час затримання не працював; за повідомленням КНП «ХОМЦПЗ» перебуває на спостереженні у лікаря -нарколога з лютого 2011 року. Обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, передбачених санкцією ч.2 ст.121 КК України. Колегія суддів вважає, що призначене покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.03.2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - залишити без змін. На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали.

Судді: