Справа №209/3759/18
Провадження №1-кс/209/442/23
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

14 червня 2023 року в провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява, в якій захисник ОСОБА_3 просить відвести суддю Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. ОСОБА_4 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000510 за обвинуваченням ОСОБА_5 , справа № 209/3759/18, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

На обгрунтування заяви про відвід зазначено, що під час судового засідання з розгляду справи № 209/3759/18 головуючим було допущено грубе порушення права на захист обвинуваченого, що є обставиною, яка викликає сумнів у його неупередженості.

Суддя ОСОБА_4 , прокурор, захисник та обвинувачений у судове засідання не з`явились.

Захисник ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд його заяви про відвід судді ОСОБА_4 без участі обвинуваченого та його захисника у зв`язку з зайнятістю останнього у слідчих діях в НАБУ в м. Києві. Просить при прийнятті рішення врахувати, що під час судового засідання з розгляду зазначеної справи, яке мало місце 05 травня 2023 року, дата та час якого був судом призначений без узгодження з учасниками справи, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_3 був відсутній у зв`язку із зайнятістю у інших судових процесах та слідчих діях, дата та час яких були узгоджені з усіма їх учасниками заздалегідь, про що завчасно було повідомлено суд, а саме суддю ОСОБА_4 . Однак, одразу після початку судового засідання, головуючий суддя ОСОБА_4 у грубій формі повідомила обвинуваченого, що у разі відсутності останнього у наступному судовому засіданні, дату та час якого вона визначила знову ж таки без погодження з учасниками справи, його захисника, вона примусово, замінить захисника у справі та перейде до її розгляду. Зазначає, що він є захисником ОСОБА_5 з моменту набуття останнім процесуального статусу підозрюваного у 2018 році, тобто майже п`ять років тому. Від моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру, у останнього ніколи не було жодного іншого захисника. Найголовніше те, що захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 є захисником за угодою, а не наданого державою. Не існує жодного нормативно правового акту, та жодної правової норми, яка б дозволяла замінити захисника за угодою. Таким чином, сторона захисту вважає, що описаними вище діями судді ОСОБА_4 , які мали місце 05 травня 2023 року, суддею грубо порушено вимоги ст.ст. З, 19, 21, 22, 59 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 9, 10, 11, 20, 22, 42, 314 КПК України, ст.ст. 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 5, 6, 7, 9, 10 Закону України «Про судоустрій та статус суддів». Окремо від викладеного просить врахувати, що поведінка судді ОСОБА_4 є непоодинокою. Абсолютно аналогічна ситуація відбулася 26 квітня 2021 року у справі № 196/290/21 (провадження № 1-кп/209/237/21) у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що стало підставою для її відводу від розгляду справи. Дана обставина у ще більшоиу ступені викликає сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 .

Відповідно частини 1 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції, законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

У Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини і громадянина (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього кодексу, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід.

Вирішуючи заяву, судом встановлено, що підставою для відводу судді ОСОБА_4 є суб`єктивне переконання захисника обвинуваченого в упередженості судді при розгляді справи. Таким чином, з метою забезпечення умов, за яких в учасників розгляду кримінального провадження та громадськості не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, така заява про відвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75-81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_4 від участі у розгляді справи № 209/3759/18 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000510 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Справу № 209/3759/18 передати негайно до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1