Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/5793/18
Провадження № 1-кп/490/966/2019
У Х В А Л А

"25" квітня 2023 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

її законного представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Чернігівській області, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, є розлученим, має сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-18 березня 1993 року - Ленінським районним судом міста Мурманська Російської Федерації - за частиною 1 статті 141 Кримінального Кодексу України Російської Федерації - до 01 року 06 місяців позбавлення волі;

-16 серпня 1994 року - Броварським районним судом Київської області - за статтями 17 - частиною 3 статті 81, частиною 1 статті 89 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; був звільнений 06 червня 1997 року по відбуттю строку покарання;

-27 травня 1998 року - Серебрянським районним судом Чернігівської області - за частиною 3 статті 81 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 2 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна; був звільнений 22 лютого 2000 року по відбуттю строку покарання;

-19 липня 2002 року - Куликовським районним судом Чернігівської області /в редакції ухвали Чернігівського обласного суду від 26 вересня 2002 року/ - за частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 188, статтею 15 - частиною 2 статті 188 Кримінального Кодексу України 2001 року - до 7 років позбавлення волі; ухвалою Коростенського міського суду Житомирської області від 18 квітня 2006 року невідбута частина покарання була заміненою на менш тяжке - обмеження волі; був звільнений 17 травня 2007 року умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 01 рік 08 місяців 18 днів;

-07 квітня 2011 року - Куликовським районним судом Чернігівської області - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України 2001 року - до 4 років позбавлення волі; був звільнений 26 грудня 2014 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 155, частиною 2 статті 156. частиною 2 статті 301, частиною 3 статті 301 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

1. ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 155, частиною 2 статті 156. частиною 2 статті 301, частиною 3 статті 301 Кримінального Кодексу України.

2. По справі проведений судовий розгляд, судові дебати, обвинувачена висловила останнє слово та суд пішов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

3. Під час винесення вироку у нарадчій кімнаті з`ясувалось, що ухвалення судового рішення з дотримання встановленого у статтях 2, 7, 9 КПК України загальних засад кримінального судочинства, зокрема - всебічного, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження, не є можливим.

3.1.Так, в межах цього кримінального провадження органи досудового розслідування та прокурор на підтвердження обставин цього кримінального провадження надали результати обшуку за місцем проживання обвинуваченого - у будинку АДРЕСА_2 .

З наданих суду матеріалів вбачається, що під час цього обшуку, окрім іншого, була виявлена "флешка синього кольору марки SP". Цей флеш-накопичувач та наявні на ньому електронні документи також були наданими суду для дослідження під час судового розгляду.

Проте, для автентифікації /перевірки справжності та достовірності/ наданого флеш-носія необхідні спеціальні пізнання в галузі комп`ютерної техніки, які під час судового розгляду не застосовувались.

До того ж, оцінка виявлених на наданому флеш-накопичувачі електронних документів також потребує спеціальних пізнань, зокрема, в галузі комп`ютерної техніки.

3.2. До того ж, відповідно до статті 2 Кримінального Процесуального Кодексу України завданнями кримінального провадження, окрім іншого, є забезпечення розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права, передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

При цьому перевірка дотримання належної правової процедури є обов`язком суду незалежно від позиції сторін з цього приводу.

В цьому випадку матеріали справи доводять, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснювалось декількома слідчими, більше того, кожна послідуюча слідча дія вчинялась новим слідчим.

Відповідно до висновку про застосування норм права, що сформульований у Постанові у справі № 724/86/20 від 04 жовтня 2021 року Об`єднаної палати Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду, за таких обставин повноваження слідчого обов`язково мають підтверджуватись процесуальним рішенням, що має бути прийняти у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. Об`єднана палата Касаційного Кримінального Суду також наголосила на тому, що таке рішення обов`язково має бути залученим до матеріалів кримінального провадження.

Проте, таке рішення (такі рішення) до матеріалів цього кримінального провадження не залучені.

Таке унеможливлює перевірку належності застосованої до обвинувачених та потерпілого правової процедури. Остання обставина ж, в свою чергу, унеможливлює забезпечення під час розгляду цього кримінального провадження та ухвалення вироку права обвинувачених та потерпілого на справедливий суд.

4. Діючим Кримінально-процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що відповідно до частини 6 статті 9 КПК України суд виходе з загальних засад кримінального провадження, що визначені у статті 7 цього Кодексу.

4.1. Оскільки ухвалення вироку без дотримання таких засад суперечить вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства, через що взагалі не є можливим, суд вважає за необхідне, не ухвалюючи вирок по суті справи, діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного кримінально-процесуального закону.

При цьому ситуацією, що є аналогічною той, яка склалась в процесі, суд вважає ситуацію, яка складається під час проголошення обвинуваченим останнього слова, адже під час останнього слова обвинуваченого, так само, як й під час наради суддів, сторони не мають можливості подавати докази, сторони не мають право ставити запитання та обмінюватись міркуваннями із приводу обставин справи та ходу судового розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 365 КПК України, яка регулює проголошення останнього слова обвинуваченого, у випадку, коли за наслідками останнього слова ухвалення вироку не є можливим, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

4.2. В цьому випадку таке відновлення не порушить прав сторін у справі.

За такого суд вважає за необхідне відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 365 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відновити з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України - та перевірку їх доказами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =