Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/4806/576/21 за апеляційною скаргою заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021 про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021 в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення згідно ч.3 ст.183 КПК України розміру застави щодо підозрюваного за ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_6 відмовлено.

Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період доби з 20 по 06 год. з використання електронних засобів контролю із забороною останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.01.2022.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов?язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом, здійсненим у порядку, передбаченому ст.135 КПК України;

- не відлучатися з будинку АДРЕСА_1 , в якому він проживає, у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Підозрюваному ОСОБА_6 роз?яснено, що у разі невиконання вищезазначених обов?язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 25.01.2022 року.

Ухвалу передано для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 .

Слідчим суддею Берегівського районного суду встановленонаступні обставини даноїт справи.

Наведене вище клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 обґрунтоване тим, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, погодився на їх пропозицію прийняти участь у незаконному переправленні групи осіб через державний кордон України, зокрема надав згоду на участь у злочині.

В обов?язки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 входило отримати від невстановлених досудовим розслідуванням осіб - мігрантів, вихідців із Середньої Азії, забезпечивши їх продуктами харчування та в подальшому таємно супроводжувати їх до державного кордону України з подальшим їх незаконним переправленням до Польської Республіки поза офіційними пунктами пропуску.

На виконання злочинних домовленостей із невстановленими досудовим розслідуванням особами ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 приблизно о 22 год. 04.07.2021, перебуваючи в лісовому масиві на околиці с. Лубня Ужгородського (раніше - Великоберезнянського) району, зустріли та отримали від невстановлених досудовим розслідуванням групу мігрантів - сімох уродженців Федеративної Республіки Сомалі, а саме:

-ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

-ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

-ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

-ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

-ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

-ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та

-ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на виконання покладених на них злочинних обов`язків, з метою конспірації та недопущення їх виявлення показали жестами рук групі мігрантів рухатися за ними по лісистій місцевості в бік україно-польського кордону та безшумно поводитися, що останні і зробили.

Усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 на протязі часу в півтори доби таємно проводили отриману групу мігрантів лісистою місцевістю до українсько-польського кордону та забезпечували їх продуктами харчування з метою їх незаконного переправлення до Польської Республіки.

Після отримання вищевказаних мігрантів від невстановлених досудовим розслідуванням осіб у період приблизно з 22 год. 04.07.2021 по 06.07.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 здійснили їх таємне супроводження лісистою місцевістю до україно-польського кордону з метою подальшого їх незаконного переправлення до Польської Республіки та передання іншим співучасникам для здійснення безпосереднього незаконного переправлення нелегальних мігрантів до країн Європейського Союзу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, 06.07.2021 ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вивели супроводжувану ними вказану вище групу мігрантів з семи осіб до україно-польського кордону та впевнившись у відсутності прикордонних нарядів, умисно здійснили незаконне переправлення вказаних семи мігрантів на територію Польської Республіки, до населеного пункту Устшики Гурне (Республіки Польща), де 06.07.2021, приблизно о 05 год. 30 хв. на напрямку 135-136 прикордонного знаку (Республіка Польща) між населеними пунктами Устшики Гурне та Бережки (Республіки Польща) на відстані приблизно 10 км від Державного кордону України виявлені та затримані працівниками Прикордонної Варти Республіки Польща.

25.11.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів неможливо.

Слідчим суддею місцевого суду визнано, що зазначене вище клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволенню не підлягає з таких підстав.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0000268 від 07.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.322 КК України.

У вказаному вище витязі зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення за наведених перед цим обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

25.11.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України - незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини даного кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_6 до й вчинення, а також обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами:

- протоколомами: 1) допиту підозрюваного ОСОБА_6 , 2) обшуку за вказаним вище місцем проживання ОСОБА_6 , відповідно до якого вилучено, в тому числі, довідку про звернення за захистом в Україні № 010196 від 08.11.2019 на ім`я ОСОБА_17 , 3) про адміністративне затримання ОСОБА_6 , 4) пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 09.07.2021;

- актом приймання-передавання ОСОБА_6 прикордонною вартою з території Республіки Польща на територію України від 08.07.2021;

- європейським документом на повернення в країну походження громадян третіх країн;

- довідками про осіб, зображених на фотокартках, що пред`являються для впізнання.

Згідно рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України», «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити відповідне правопорушення.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред?явлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов?язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схов або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалася можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м?якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Слідчий суддя визнав за необхідне відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 у зв?язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно цього підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом з п?яти наявних видів запобіжних заходів, визначених в ст.176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м?яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

З пояснень учасників процесу в судовому засіданні та наданих даних слідує, що ОСОБА_6 має повну середню спеціальну освіту, працевлаштований в пекарні ФОП « ОСОБА_18 », отримує щомісячний дохід в розмірі 13000 грн, має постійне місце проживання за наведеною вище адресою, де проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_19 , яка перебуває на восьмому місяці вагітності.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_6 08.07.2021 переданий прикордонною вартою з території Республіки Польща на територію України; доказів, що з цього часу він ухилявся він явки до органів досудового розслідування, стороною обвинувачення не надано; ОСОБА_6 прибув 29.11.2021 до суду за викликом слідчого судді, що також свідчить про належну процесуальну поведінку останнього.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених слідчим та прокурором в суді; тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_6 більш м?який запобіжний захід ніж той, який зазначено у клопотанні слідчого, у виді домашнього арешту, оскільки прокурор, слідчий не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_6 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосувати до нього більш м?який запобіжний захід, а саме: домашній арешт в певний час доби, з 20 по 06 год., з використанням електронних засобів контролю із забороною залишати місце реєстрації та проживання, в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя визнав за доцільне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зазначені вище обов?язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, який було обґрунтовано, та ефективності здійснення кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить апеляційний суд ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.11.2021 про відмову в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України скасувати та винести нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 та застосувати стосовно ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення передбаченої, зокрема, ч.3 ст.183 КПК України застави.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор ОСОБА_5 посилається на те, що ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню у зв?язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується комплексом зібраних в рамках кримінального провадження доказів, зокрема: показами свідків, протоколами впізнання, матеріалами прикордонної служби та іншими зібраними під час проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин у сфері недоторканості державних кордонів, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання не надається можливим, оскільки воно, на думку органу досудового розслідування, буде неефективним.

Запобіжний захід у виді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов?язаних між ними родинними зв?язками.

Під час проведення досудового розслідування не встановлено осіб, які б поручилися за виконанням підозрюваним покладених на нього обов?язків та які викликають довіру суду, що унеможливлює обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистої поруки.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту не надається можливим, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та невідворотність покарання, останній може ухилитися від досудового розслідування та суду, покинувши, наприклад, межі країни, незаконно перетнувши державний кордон поза офіційними пунктами пропуску.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту не буде усунуто ризик, передбачений ч.5 ст.177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

На думку прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи невідворотність покарання за вчинений ним тяжкий злочин;

-незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні.

Крім цього, ОСОБА_6 , з урахуванням відомих йому обставин відповідного кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе:

- вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни наданих слідству показань;

- знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які не встановлені органом досудового розслідування;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_6 , знаючи, яким чином складаються для нього обставини у відповідному кримінальному провадженні, може продовжити незаконно переправляти мігрантів через державний кордон України.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За таких обставин прокурор ОСОБА_5 вважає, що вищевказана ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду є незаконною та необґрунтованою.

Дану справу розглянуто апеляційним судом без участі сторін, які належно повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду, неявка яких не цьому перешкоджає.

Прокурор ОСОБА_20 подав апеляційному суду заяву від 28.02.2022, в якій просив розглянути дану справу без участі сторони обвинувачення в порядку письмового апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали даного кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, слідчий суддя місцевого суду дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність відмовити у задоволенні наведеного вище клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 та застосувати щодо підозрюваного за ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, у період доби з 20 по 06 год, з покладенням на нього зазначених вище обов?язків, передбачених п.п. 1-3,8 ч.5 ст.194 КПК України.

У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, що підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176,177,178,181,193,194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави згідно відповідного пункту ч.4 ст.183 КПК України дійшов до правильного висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з електронним засобом контролю. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 181 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає й черговий висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вищевказані висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими. Висновок слідчого судді про те, що на даний час інший більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного за ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_6 наведених вище обов?язків забезпечать належну процесуальну поведінку цього підозрюваного.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для безумовного скасування вказаної вище ухвали слідчого судді від 29.11.2021 апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, оскаржене у даній справі рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, клопотання старшого слідчого ОСОБА_8 вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,181,183,194 КПК України, оскаржену у даній справі ухвалу постановлено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та правильно оціненими слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.11.2021 про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.2 ст.332 КК України ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: