Провадження № 1-кс/522/3617/23
УХВАЛА

07 червня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , про зобов`язання слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , про зобов`язання слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Зазначена скарга обґрунтована тим, що 29.05.2023 року ОСОБА_3 повторно звернувся до ВП з заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, але до теперішнього часу відповідна постанова слідчим не ухвалена.

Враховуючи викладене, розглянувши матеріали скарги, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено в Узагальненнях ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч.2 ст.55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст.220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки. Враховуючи наведене, правильною є практика слідчих суддів, які відмовляють у відкритті провадження за скаргами, зумовленими бездіяльністю щодо визнання потерпілим, оскільки КПК не зобов`язує вчиняти такі дії слідчого чи прокурора. Водночас слід зазначити, що потерпілий може звертатись з іншими клопотаннями, пов`язаними з його статусом, до слідчого та прокурора, бездіяльність щодо реагування на які є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК.

В свою чергу, скаржник не довів та не надав до суду підтвердження того, що у кримінальному провадженні слідчим, прокурором прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись статтями 303, 304, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , про зобов`язання слідчого СВ ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1