Справа № 750/7346/23
Провадження № 1-кс/750/2724/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

За змістом клопотання ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 19.05.2023 близько 15 год. 00 хв., невстановлена слідством особа, реалізуючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_7 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представившись заступником керівника реанімаційного відділення Чернігівської обласної лікарні та повідомила, що донька ОСОБА_7 перебуває в лікарні після автомобільної аварії та потребує негайного лікування, для чого йому необхідно передати грошові кошти, які в нього є через представника лікарні, який прийде до місця мешкання потерпілого.

В подальшому, через деякий час, 19.05.2023, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний умисел, направлений на заволодіння майном, прибув до квартири АДРЕСА_2 , де шляхом обману назвавшись представником лікаря, що насамперед не відповідає дійсності, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, вартість яких станом на 19.05.2023 відповідно до інформації з Нацбанку України, становить 182 843 гривні та після чого залишив квартиру. Таким чином ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, незаконно, шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 заволоділи належними йому грошовими коштами в сумі 182 843 гривні, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене групою осіб.

Слідчий просить обрати відносно підозрюваного запобіжний заходу у виді тримання під вартою з посиланням на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні корисливого злочину, не працює, не має офіційного джерела доходів, тому є ризик, що у відсутність запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою він може продовжити протиправну діяльність, а також ухилитися від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих підстав, на які посилається слідчий, а тримання під вартою підозрюваного є процесуально обґрунтованим, оскільки джерело доходів підозрюваного не встановлено, він мешкає у м.Одесі, не викриває своїх спільників, з чого сторона обвинувачення робить висновок про існування ризиків втечі, продовження злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний пояснив, що захисника підтримує. Приїхав в Чернігів забрати кошти. Житло, де проживає, за його словами отримав батька, який помер. Мати теж померла. Має брата та сестру, які за кордоном. Мав із собою банківську картку, відкриту на ім`я дівчини, який він допомагає торгувати на ринку в м. Одеса. На цю картку йому кошти для купівлі їжі перераховували особи, яких він назвав «аферисти».

Захисник проти задоволення клопотання заперечила, зазначила, що ризики, вказані у клопотанні, не підтверджені. Підозрюваний має місце реєстрації, дає свідчення, співпрацює зі слідством, є особою, раніше не судимою, тому є припущенням, що він може вчиняти правопорушення, оскільки не працює. Підозрюваний не має родини, є особою з інвалідністю 2 групи, лікується від наркозалежності. Санкція статті передбачає позбавлення волі на строк до 3-х років, що виключає можливість тримання особи під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження з приводу клопотання та перевіривши його обґрунтованість, слідчий суддя при ходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути арештований або утримуватися під вартою інакше як за мотивованим рішенням суду і лише на підставах та в порядку,встановлених законом.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 (із змінами) «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадії досудового розслідування», тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише за наявності підстав вважати,що інші запобіжні заходи ,передбачені законом,не можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків,передбачених КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до положень ст. ст. 132, 183 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З наданих разом з клопотанням матеріалів встановлено наступне.

19.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001736 внесено відомості про почате досудове розслідування за заявою ОСОБА_8 , про вчинення відносно її батька невідомими особами шахрайських дій із заподіянням майнової шкоди у розмірі 5000 доларів США.

20.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 слідчий та прокурор мотивують з посиланням на протоколи слідчих та процесуальних дій, а захист її не оспорює.

При розгляді клопотання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не вдається до оцінки зібраних на даному етапі досудового розслідування доказів на предмет їх достатності для доведення винуватості підозрюваної за стандартом доказування «поза розумним сумнівом», водночас, обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованим у правових позиціях Європейського Суду, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин,які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому,що особа могла вчинити це правопорушення.

Такі висновки слідчого судді ґрунтуються на показаннях потерпілого ОСОБА_7 про обставини вчиненого відносно нього злочину та протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, під час яких потерпілий вказав на особу, яка за згадуваних вище обставин шахрайським шляхом заволоділа належними йому грошовими коштами.

Приймаючи рішення на користь клопотання про застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що слідчий і прокурор довели наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме: можливість продовження протиправної діяльності, а також можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого.

Висновки слідства про наявність таких ризиків зроблені з урахуванням тих обставин, що підозрюваний, хоча раніше і не судимий, проте одразу після вчинення кримінального правопорушення, залишив місце його вчинення та намагався виїхати за межі міста Чернігова та Чернігівської області, перешкоджає кримінальному провадженню, оскільки не викриває свого спільника, не може пояснити мету свого візиту до міста Чернігова, зважаючи на те, що зі слів проживає в місті Одеса.

Підозрюваний вказує, що мешкає у житлі, яке належало його батьку, який помер, мати також померла, має брата та сестру, які також проживали разом з ним, проте наразі проживають за кордоном. Проте станом на день розгляду клопотання ані стороною обвинуваченняя, ані стороною захисту дані твердження підозрюваного не підтверджені.

Разом з тим, зазначені обставини, зокрема, те, що підозрюваний не проживає у м.Чернігів, свідчать про те, що в іншому населеному пункті контроль за його належною процесуальною поведінкою з боку органу досудового розслідування значно ускладнений.

Крім того, у підозрюваного вилучено мобільний телефон, в якому міститься переписка із можливими спільниками, що також позбавляє орган досудового розслідування тримати зв`язок із підозрюваним.

Підозрюваний співпрацює зі слідством, що є його правом, проте станом на час розгляду справи спільників не викриває, лише називає їх «аферистами». Це також вказує на можливість впливу з його боку на потерпілого, який є особою похилого віку, адреса мешкання якої йому достовірно відома, з метою схилити до зміни показань та уникнути покарання.

Ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду також існує з дуже високим ступенем вирогідності, оскільки ОСОБА_5 , який не є мешканцем м.Чернігова, перебуваючи на волі, може у будь-який час змінити місце проживання, обставини, з`ясовані в судовому засіданні, не вказують на наявність таких вагомих запобіжників для підозрюваного, які б з урахуванням його сімейного стану, відсутності джерела доходів могли б утримати його від вчинення таких дій.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі ,при цьому зазначено, що така небезпека може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному проваджені з урахуванням конкретних обставин. Даний захід може бути виправданий за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про застосування тримання під вартою судовий орган має брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність; обґрунтованість доказів; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення; характер особи підозрюваного; минуле особи та його зв`язки з суспільством (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Лебіта проти Італії»).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Високий суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», затримання та тримання особи під вартою, безумовно можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, відсутності жодних даних про наявність у нього соціальних зв`язків, складу сім`ї, будь-якого джерела доходу, а також факт перебування його на лікуванні від наркозалежності.

Також, слідчий суддя відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім обставин, зазначених у ст.177 цього Кодексу, серед іншого, враховує ряд встановлених під час судового засідання особистих характеристик, вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя урахуванням викладеного застосовує до підозрюваного запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки станом на день розгляду клопотання саме цей запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи.

На час розгляду клопотання суду не надано доказів про неможливість перебування підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я або з інших причин.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Сторона захисту, заперечуючи проти задоволення клопотання прокурора, звертала увагу на необхідність застосування домашнього арешту, однак із врахуванням обставин конкретної справи та підозри, такий запобіжний захід на переконання слідчого судді наразі не є достатньо дієвим.

В силу положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави ,достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків,передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ч.5 ст.182 КПК України, заставу щодо ОСОБА_5 слід визначити в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, на підозрюваного у разі внесення застави покладаються наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу їх вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкування з потерпілим та свідками. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, слід визначити два місяці з моменту внесення застави.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 19 год. 20 хв. 19 травня 2023 року.

Строк закінчення дії ухвали 17 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити розмір застави в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду на першу їх вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкування з потерпілим та свідками.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.05.2023 о 08 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1