Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/971/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 372/1377/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0000118 від 03 лютого 2021 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 грудня 2014 року Радомишельським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 21 червня 2016 року з невідбутим строком покарання 10 місяців 22 дня;

- 08 червня 2021 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та йому за цим законом призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну строком 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України частково приєднано до покарання, визначеного за даним вироком, покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року та ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну строком 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В провадженні вирішено питання процесуальних витрат та доля речових доказів.

Як встановив суд у вироку, ОСОБА_8 02 лютого 2021 року приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , виявив зачинений в нерухомому стані автомобіль марки «КАМАЗ» модель «5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27 травня 2005 року ОСОБА_10 та знаходиться у користуванні ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля, де шляхом вільного доступу підняв кришку акумуляторного відсіку, з якого повторно здійснив крадіжку двох автомобільних акумуляторних батарей «SadaCombat 6CT», чорного кольору ємністю 140 Ач вартість якого становить 444,28 гривень, та «Westa L+1500A», синього кольору ємністю 225 Ач вартість якого становить 1565,81 гривень,які належать ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 2010,09 гривень.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення встановлені судом і викладені у вироку та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. 75 КК України.

Обґрунтовуючи такі вимоги, прокурор зазначає, що суд першої інстанції в порушення норм законодавства України, звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням за вироком від 03 листопада 2021 року, встановив обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 2 роки, і в той же час, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України, знову призначив обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Отже, як вказує апелянт, вказаним вироком фактично двічі призначено іспитовий строк ОСОБА_8 , що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а тому просить вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підстав ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України частково до призначено покарання приєднати покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року та визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В апеляційній скарзі прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 висвітлені аналогічні за змістом вимоги, наведені в апеляційній скарзі заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг на вирок суду першої інстанції не надійшло.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився. За таких обставин та відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття обвинуваченого ОСОБА_8 не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_9 в підтримку поданих апеляційних скарг, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У зв`язку із цим висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися і докази стосовно яких в судовому засіданні не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються виходячи із визначених у ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України правил.

За встановлених та викладених судом у вироку фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, що в апеляційних скаргах не заперечується також.

Фактично не оспорюється апелянтами і призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням попереднього вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року, у виді позбавлення волі на строк 5 років, та рішення суду про можливість звільнення обвинуваченого від реального відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Доводи апеляційних скарг прокурорів про те, що суд першої інстанції у вироку неправильно двічі застосував до ОСОБА_8 положення ст. 75 КК України, зайве застосувавши її після призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, є слушними.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, що регламентовані ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

При сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань (ч. 1 ст. 70 КК України).

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуде повністю або часткового за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу (ч. 4 ст. 70 КК України).

Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначенні розділом ХІІ Загальної частини КК України.

Зокрема, приписами ст. 75 КК України регламентовано звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А саме, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Аналіз наведених норм кримінального закону свідчить про те, що ст. 75 КК України поширює свою дію і на осіб, засуджених за сукупністю кримінальних правопорушень. У разі визнання особи винуватою у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення остаточного покарання, виходячи з його виду та розміру.

Однак, в порушення зазначених вимог закону, суд першої інстанції у вироку призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки та звільнив від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, після чого призначив обвинуваченому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2021 року, у виді позбавлення волі на строк 5 роки і знову застосував ст. 75 КК України та звільнив від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Тобто, суд неправильно застосував ст. 75 КК України після призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки в даному випадку вона підлягала застосуванню лише після призначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Зважаючи на наведене, вирок суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України з виключенням з його резолютивної частини рішення про застосування ст. 75 КК України після призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, апеляційні скарги прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 03 листопада 2021 року стосовно ОСОБА_8 змінити, виключивши з резолютивної частини рішення суду про застосування ст. 75 КК України після призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4