Справа № 185/1310/23
Провадження № 1-кс/185/1188/23
У Х В А Л А

11 травня 2023 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого судимість,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 року за № 0000135, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, 25.01.2023 близько 02 години 00 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 перебував на території гаражного кооперативу «Лада», що розташований по вул. Братській (стара назва Боженко) м. Павлограда Дніпропетровської області, та, знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 , у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме автомобіля з вищевказаного гаражу.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше приміщення, перебуваючи біля приміщення вказаного гаражу № НОМЕР_1 на території гаражного кооперативу «Лада», що розташований по вул. Братській м. Павлограда, за допомогою невстановленого металевого предмету, який він знайшов на території гаражного кооперативу та, який використав з метою усунення перешкод, шляхом вдавлення замку, яким зачиняються ворота гаражу, відчинив їх та, таким чином, проник в середину приміщення гаражу.

У подальшому, в цей же день, 25.01.2023 приблизно о 02 годині 15 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вказаного гаражу побачив там транспортний засіб - автомобіль марки «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить потерпілому ОСОБА_7 та, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та його протиправні дії залишаться непомітними, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаний з проникненням в інше приміщення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, щодо посягання на чужу власність та, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, сівши за кермо транспортного засобу - автомобіля марки «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, запустив двигун вказаного автомобіля за допомогою ключів, які потерпілий ОСОБА_7 залишив у замку запалення, виїхав на ньому з приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Лада», що розташований по вул. Братській м. Павлограда, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином умисно заволодів вищевказаним транспортним засобом.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 110 000,00 грн.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, з проникненням у інше сховище, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, 25.01.2023 близько 02 годині 10 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Лада», що розташований по вул. Братській (стара назва Боженко) м. Павлограда Дніпропетровської області, власником якого є потерпілий ОСОБА_7 , побачив там майно, яке належить потерпілому, а саме: електроциркулярну пилу марки «DNIPRO-M», моделі CSRCULAR SAW CS-185»; електронний штангенциркуль, металевий, з електронним циферблатом, розміром вимірювання 150 мм; набір металевих ключів шестигранників марки «Intertool»; електропилку марки «Makita».

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: електроциркулярної пили марки «DNIPRO-M», моделі CSRCULAR SAW CS-185»; електронного штангенциркуля, металевого, з електронним циферблатом, розміром вимірювання 150 мм; набором металевих ключів шестигранників марки «Intertool»; електропилки марки «Makita», які належали потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в цей же час та у цьому ж місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та його протиправні дії залишаться непомітними, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Лада», що розташований по вул. Братській м. Павлограда електроциркулярну пилу марки «DNIPRO-M», моделі CSRCULAR SAW CS-185», вартістю 2 871,16 грн.; електронний штангенциркуль, металевий, з електронним циферблатом, розміром вимірювання 150 мм, вартістю 609,00 грн.; набір металевих ключів шестигранників марки «Intertool» в кількості 9 штук, вартістю 91,00 грн.; електропилку марки «Makita», потужністю 26-V, 10 m/s, чорно-зеленого кольору вартістю 6 692,00 грн., які завантажив в середину транспортного засобу - автомобіля марки «CHEVROLET», державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, та, сівши за кермо, запустив двигун вказаного автомобіля за допомогою ключів, які потерпілий ОСОБА_7 залишив у замку запалення, та разом з викраденим майном виїхав на ньому з приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Лада», що розташований по вул. Братській м. Павлограда, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, таким чином викрав зазначене належне потерпілому майно, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 10 263,16 грн.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами, серед яких:

-покази свідка ОСОБА_8 ;

-покази свідка ОСОБА_9 ;

-протокол обшуку від 22.03.2023 року за місцем мешкання ОСОБА_5 ;

-протокол огляду предметів, а саме набору ключів «Шестигранників» та електронного штангенциркуля;

-протокол огляду предметів, а саме електропилки марки «Макіти» та електроциркулярки марки «Дніпро-М»;

-протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 .

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має місця роботи, як постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, має не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів, є підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 відомі дані свідків та потерпілого по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на них у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючі в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: серед яких - переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, яка вказані у клопотанні.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200,00 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 року за № 0000135 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

09.05.2023 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, вчинив тяжкі злочини, схильний до вчинення злочинів проти власності, не одружений, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, а саме те, що він не працює, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, обчислюючи строк тримання під вартою з 16 години 50 хвилин 11 травня 2023 року.

Строк дії ухвали - до 16 години 50 хвилин 09 липня 2023 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1