Справа № 302/1217/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.06.2023смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000087 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Синевирська Поляна Міжгірського району Закарпатської області, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , обліковується на посаді навідника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.04.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень; 21.04.2023 вироком Міжгірського районного суду за ст.126-1 КК України одного року позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік (м.т. НОМЕР_2 ),

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03.06.2023 року, близько о 23-00 годин, солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля будинку культури в с.Синевирська Поляна Хустського району Закарпатської області, затіяв сварку із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якої, діючи з прямим умислом, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, завдав ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область чолової ділянки обличчя потерпілого справа, від чого ОСОБА_5 не втримався на ногах та впав на землю, де ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, знаходячись у положенні над потерпілим ОСОБА_5 , наніс останньому множинні удари кулаками рук та взутими ногами в область правого плечового суглобу, хребтової ділянки та середньої третини правого передпліччя ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правого плечового суглобу, синця на шкірних покривах чолової ділянки справа, синця на шкірних покривах хребтової ділянки та синця на шкірних покривах середньої третини правого передпліччя, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, згідно з п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 22.06.2023 року, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , та відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.9-11).

Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_5 від 22.06.2023 року, потерпілий не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутністю, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. Суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 04.06.2023 (а.с.1,2), постанову про визначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 04.06.2023 (а.с. 6), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2023 (а.с.10-11), письмове пояснення ОСОБА_5 від 03.06.2023 (а.с.12), протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 05.06.2023 року (а.с.16-17); висновок експерта № 49-м від 12.06.2022, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_7 (а.с.19-20), пояснення ОСОБА_8 від 06.06.2023 (а.с.21), протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.06.2023 року (а.с.26-29); протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.06.2023 року (а.с.30-33); протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 13.06.2023 року (а.с.34-36); протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 12.06.2023 року (а.с.37-39); додаткові пояснення ОСОБА_4 від 12.06.2023 року (а.с.40-41); протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2023 року від 20.06.2023 (а.с.56-61); протокол роз`яснення права на захист (а.с.66), повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 21.06.2023 (а.с. 67-71), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від. 21.06.2023 (а.с. 72-74), угода про надання правової допомоги по кримінальному провадженню для здійснення захисту від 21.06.2023 (а.с. 81-82), постанова про залучення захисника ОСОБА_6 (а.с.83-84).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних проступків проти життя та здоров`я особи, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, певних висновків для себе ОСОБА_4 не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення (проступок) проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить рецидив кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_4 на теперішній час є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обліковується на посаді навідника 3 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти, 2 роти морської піхоти, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, також має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_13 , 2021 року народження, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та фактичне місце проживання, за яким характеризується позитивно, скарг від сусідів не надходило, на диспансерному обліку у нарколога, фтизіатра, психіатра ОСОБА_4 не перебуває, особою з інвалідністю він не являється.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_5 , а також наявність певних джерел прибутку, враховуючи попередні судимості ОСОБА_4 , які на на теперішній час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у вигляді штрафу в максимальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення (проступку) та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд застосовує положення ч.3 ст.72 КК України, відповідно до яких покарання у виді штрафу підлягає виконанню самостійно від покарання, призначеного відносно ОСОБА_4 вироком Міжгірського районного суду від 21.04.2023 року за ст.126-1 КК України у виді одного року позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком один рік.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити ОСОБА_14 покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України, даний вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.06.2023 року - виконувати самостійно (окремо) від вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2023 року по кримінальному провадженню №1-кп/302/65/23 (справа № 302/420/23) відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.126-1 КК України.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_15