ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ( в режимі

відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2023 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 161 040 грн, строком до 02 серпня 2023 року.

Вказана ухвала обгрунтована тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Слідчий суддя вказав, що підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме - копією повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; копіями витягів з наказів командира військової частини; допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що при визначенні розміру застави слідчим суддею не було враховано майнового стану підозрюваного, а тому як альтернативу триманню під вартою ОСОБА_7 визначено завідомо непомірний розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Вказав, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного.

Захисник вказав, що 04 червня 2023 року підозрюваному було доведено до відома бойове розпорядження від 03 червня 2023 року № 339, ОКП-Куньє, про переміщення до КСП 2 стрілецького батальйону у м. Часів Яр, за маршрутом руху Краматорськ-Дружківка-Костянтинівка-Часів Яр.

Заначив, що відповідно до статті 37 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовець для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Також підлеглий має право звернутися до командира з проханням уточнити наказ. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Захисник наголосив на тому, що підозрюваний, разом з іншими військовослужбовцями, звернувся до командира із проханням, в якому виклав обставини, які, на його думку, ставлять під сумнів доцільність відданого наказу і просив уточнити наказ, з урахуванням відсутності достатньої кількості військовослужбовців для утримання необхідних позицій, але уточнення розпорядження він не отримав.

Захисник вказав, що прохання надати уточнення було розцінене не як право, надане військовослужбовцю, згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а як слабкодухість та відкрита відмова виконувати наказ.

Вказав, що в повідомленні про підозру вказано про те, що підозрюваний не «відмовився виконувати наказ», а «злякався виконувати наказ», що не відповідає об`єктивній стороні диспозиції статті 402 КК України, яка передбачає відповідальність саме за відкриту відмову виконати наказ начальника в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Тому захисник вважає, що підозра в частині кваліфікації дій ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 402 КК України, є необгрунтованою.

Зазначив, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеними.

Вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , виховувався в багатодітній сім`ї, має на утриманні сестер з інвалідністю.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких просив закрити провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року.

Вказав, що до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 23.06.2023 року було скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001677 від 04.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а тому стадія досудового розслідування закінчена та суд апеляційної інстанції не має процесуальної можливості розглядати по суті апеляційну скаргу, після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, а тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він підозрюється.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також скоїти інше кримінальне правопорушення, тому ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 щодо того, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, виховувався в багатодітній сім`ї, має на утриманні сестер з інвалідністю, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент скоєння інкримінованого підозрюваному злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Колегія суддів не приймає доводи захисника щодо необгрунтованості підозри, оскільки матеріалами провадження підтверджено обгрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_7 , а питання доведеності вини особи та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті.

Колегія суддів зазначає, що вказані захисником в його апеляційній скарзі обставини, не можуть бути підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, доводи захисника не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4