Провадження № 1-кс/204/2415/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000751 від 04.07.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000751 від 04.07.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2023 року до ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 04.07.2023 року близько 05 год. 00 хв., за адресою: м. Дніпро, вул. Макарова буд. 27-Д, на АЗС «Авіас №9» ТОВ «Прімаріус» невстановлена особа, викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 10S», чорного кольору, модель SM-A 107FZKDSEK, imei: НОМЕР_1 , imei : НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 . За вказаним фактом 04.07.2023 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000751, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. В ході проведення досудового розслідування, під час оперативно-розшукових заходів з метою встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, отримано інформацію про причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час здійснення обшуку у підозрюваної особи в порядку ч. 3 ст. 263 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung модель не встановлена, чорного колору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 ОСОБА_6 НОМЕР_6 ., який було поміщено до спец.пакету № WAR1092600. Під час досудового розслідування слідчим у кримінальному провадженні винесено постанови про визнання мобільного телефону марки марки Samsung модель не встановлена, чорного кольору, imeil: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 ОСОБА_6 НОМЕР_6 ., який було поміщено до спец. пакету № WAR1092600, речовим доказом. Оскільки мобільний телефон марки марки Samsung модель не встановлена, чорного кольору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_7 ., який було поміщено до спец. пакету № WAR1092600 має доказове значення для кримінального провадження та визнаний речовим доказом, це дає підстави вважати, що вилучення вказаного майна сприяє цілям та меті проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, арешт вказаного майна обумовлюється метою забезпечення збереження речових доказів. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Від слідчого надано заяву про проведення судового засідання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 04.07.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000751, наступне майно: мобільний телефон марки Samsung модель не встановлена, чорного колору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_7 ., який було поміщено до спец.пакету № WAR1092600.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000751 від 04.07.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке тимчасово вилучене під час здійснення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні квартири АДРЕСА_3 у підозрюваної особи в порядку ч.3 ст. 263 КПК України, у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки Samsung модель не встановлена, чорного колору, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_7 ., який було поміщено до спец.пакету № WAR1092600, шляхом накладення заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1