Справа № 629/2730/22
Провадження № 1-кс/629/424/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,-

встановив:

28.12.2022 ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 17.11.2022 та просив поновити йому строк на звернення зі скаргою до слідчого судді, оскільки копію листа першого заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 18.11.2022 він отримав 26.12.2022.

ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні скарги наполягав, просив її задовольнити з викладених у скарзі підстав, зазначив, що строк звернення до суду з даною скаргою пропущений з поважних причин, оскільки відповідь першого заступника прокурора, на його заяву, він отримав лише 26.12.2022. По суті скарги пояснив, що підставами для звернення із заявою до правоохоронних органів стало те, що під час того, як він був відсутній та перебував у лавах збройних сил України на територію його домоволодіння проникла його колишня дружина, зруйнувавши паркан, вибивши скло у вхідних дверях, проникла до приміщення будинку. На прохання припинити вказані дії, не реагувала та відмовлялась покинути будинок. Він кілька разів звертався до правоохоронних органів з цього питання, які приїжджали на виклик і завдяки їм вдалося вмовити її залишити будинок. Чого вона вдерлася до будинку та що їй потрібно, йому не відомо. Особисто в той момент він присутнім не був. Є свідок даної події найманий працівник для охорони будинку та відеозапис з камер відеоспостереження. Конфлікт між ними на той час вже існував, який полягає у тому, що остання покинувши їх дітей 6 та 11 років, поїхала у невідомому напрямку, у зв`язку з чим він був вимушений подати рапорт на звільнення, для їх догляду. Про даний факт, остання повідомила його особисто, повідомивши щоб він не шукав її і вимкнула телефон. До його домоволодіння колишня дружина проникла після того, як він вже почав процес звільнення з ЗСУ написавши рапорт, приблизно через пів місяця. Він звернувся до служби яка комісійно здійснила вихід і підтвердили факт проживання дітей без нагляду, склали акт, який він надав до рапорту про звільнення. До цього вона проживала разом з дітьми у його будинку, а потім вирішила покинути сім`ю та будувати якісь свої стосунки. Поки тривав процес звільнення, як на його думку, вона вирішила повернутись або створити йому перепони на службі, бо надала свої пояснення про те, що нікуди не уходила і дітей самих не покидала, а вдерлася до будинку, щоб підтвердити свої пояснення. Вказані дії колишньої дружини відбуваються не вперше.

У судове засідання прокурор, дії якого оскаржуються не з`явився, причину неявки слідчому судді не повідомив, про час та день розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Слідчий суддя, вислухавши думку скаржника, дослідивши документи та оцінивши докази, якими скаржник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч.1 ст.304 КПК України).

Виходячи з вимог ст.1 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування чи прокуратури, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Згідно із частиною першою статті 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Наведеними правовими нормами визначено порядок оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді заявнику згідно Закону України «Про звернення громадян» не може бути заявлена за правилами кримінального судочинства. Згідно п.40,44 Постанови, такі вимоги не можуть розглядатися і у порядку кримінального судочинства та на думку Великої Палати Верховного Суду, в розумінні статті 3 Закону України «Про звернення громадян» указані вимоги підлягають розгляду в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №347/1400/18, зазначено, що відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 ст.214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий, дізнавач та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

ЄСПЛ в своїх рішеннях зазначає, що право на справедливий судовий розгляд (стаття 6 Конвенції), одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, параграф 36; Перетяка та Шереметьєв проти України, рішення від 20 червня 2011 року, параграф 33), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див.the Guerin v.France, рішення від 29 липня 1998 року, параграф 37).

Як вбачається з матеріалів скарги, 17.11.2022 ОСОБА_3 до Лозівської окружної прокуратури було подано заяву за фактом вчинення кримінального правопорушення його колишньою дружиною ОСОБА_5 , яке полягає у проникненні в будинок за місцем його проживання 01.08.2022 шляхом руйнування паркану, розбиття скла вхідних дверей, після чого остання забрала ліки скаржника, одежу та інше, чим спричинила йому матеріальну шкоду, при вчиненні цих дій він присутнім не був.

Також в судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив що у нього на утриманні є двоє малолітніх дітей, якими у його будинку деякий час опікувалася його колишня дружина ОСОБА_5 поки він перебував у ЗСУ. Конфлікт між ними виник після того, як ОСОБА_5 покинувши їх спільних дітей 6 та 11 років, поїхала у невідомому напрямку, у зв`язку з чим він був вимушений подати рапорт на звільнення з збройних сил, для догляду за дітьми та винаймати домогосподарку. Повідомив, що готовий відмовитись від притягнення колишньої дружини до кримінальної відповідальності, якщо ОСОБА_5 залишить його та дітей у спокої. Конфлікти між ними виникають не вперше.

Згідно відповіді наданої заявнику начальником Лозівського РВП ОСОБА_6 , вбачається, що 02.08.2022 ОСОБА_3 тричі звертався до поліції з приводу того, що колишня дружина ОСОБА_5 відмовляється покинути будинок заявника, за вказаним фактом було проведено перевірку, під час якої було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі, але в 2018 році їхній шлюб було розірвано, в них є двоє спільних малолітніх дітей які за рішенням комісії Лозівської міської ради на даний час проживають разом з батьком ОСОБА_3 . Також на даний час ОСОБА_3 служить в лавах ЗСУ, а за дітьми доглядає няня, 01.08.2022 року ОСОБА_5 засумнівавшись в компетентності няні вирішила прийти до дітей з метою приготування їм їжі. Приготувавши їм їжу ОСОБА_7 залишилась ночувати в будинку. Наступного дня ОСОБА_3 прийшовши додому попросив свою колишню дружину покинути будинок, на що отримав відмову, після чого викликав поліцію. По прибуттю на місце події працівниками поліції було встановлено, що законних підстав перебування ОСОБА_5 в будинку ОСОБА_3 , немає, їй було запропоновано добровільно покинути будинок вона відмовилася, після чого в примусовому порядку її було виведено за територію домоволодіння.

Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 не позбавлена батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей.

Питання внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, його кваліфікацію, віднесено до компетенції слідчого, дізнавача та прокурора, які у відповідності до ст.36,40 КПК України є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється.

28.12.2022 першим заступником керівника окружної прокуратури ОСОБА_8 на адресу заявника була надана письмова відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей за його заявою до ЄРДР у зв`язку із тим, що заява ОСОБА_3 адресована в Лозівську окружну прокуратуру не містить посилання на конкретні обставини, що можуть свідчити про наявність в діях його колишньої дружини - ОСОБА_5 , складу кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, а також положень ст.19,62 Конституції України та враховуючи вимоги ч.1 ст.214 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником обрано неправильний спосіб захисту своїх прав, спірні правовідносини носять цивільно-правовий характер, а тому скарга ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є необґрунтованою та безпідставною, орган досудового розслідування діяв в спосіб визначений законом, в межах наданих йому повноважень, права заявника не порушені, у зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.2,9,214,303-307,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність першого заступника керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Копію ухвали вручити скаржнику, направити в Лозівський РВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9