Справа № 353/136/23
Провадження № 1-кп/353/49/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000134, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підпечери Тисменицького району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, особи з інвалідністю ІІ групи, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час на всій території України.

28.11.2022 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 приїхав до будинку свого товариша ОСОБА_6 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , щоб залишити каністру з автомобільним маслом. Залишивши автомобільне масло, мати ОСОБА_6 ОСОБА_8 запропонувала ОСОБА_4 залишитись на ночівлю у кімнаті її сина, оскільки була пізня година та маршрутних автобусів, щоб повернутись назад, уже не було, на що він погодився.

ОСОБА_4 , перебуваючи у кімнаті ОСОБА_6 , пригадав, як влітку 2022 року бачив, де ОСОБА_6 ховав грошові кошти. Тоді він підійшов до шафи, де в одному з відділень почав оглядати вміст картонних коробок, які там знаходились. Відкривши картонну коробку від мобільного телефону марки Nokia 2630, він побачив грошові кошти у сумі 20000 гривень, тоді у нього виник умисел на таємне викрадення вказаних грошових коштів.

Переслідуючи корисний мотив на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань та з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав грошові кошти у сумі 20000 гривень, які помістив у кишеню куртки та вийшов з будинку.

В подальшому ОСОБА_4 викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 20000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та беззастережно, не заперечив та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті, вказавши на те, що він дійсно 28.11.2022 року у вечірній час приїхав до будинку свого товариша ОСОБА_6 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , щоб залишити каністру з автомобільним маслом. Залишивши автомобільне масло, мати потерпілого запропонувала йому залишитись на ночівлю у кімнаті її сина, оскільки була пізня година та маршрутних автобусів, щоб повернутись назад, уже не було, на що він погодився. Він, перебуваючи у кімнаті ОСОБА_6 , пригадав, як влітку 2022 року бачив, де останній ховав грошові кошти. Тоді він підійшов до шафи та, відкривши картонну коробку від мобільного телефону, побачив там грошові кошти, які вирішив викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав грошові кошти у сумі 20000 гривень і помістив їх у кишеню куртки та вийшов з будинку. В подальшому він викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, частину коштів передав брату, а частину залишив собі. Цивільний позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, потерпілого ОСОБА_6 до нього про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнав повністю. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, негативно ставиться до вчиненого, він потерпілому частково відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, обіцяє відшкодувати всю шкоду найближчим часом, просить суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України просив звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та встановити протягом іспитового строку обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Просив стягнути з обвинуваченого на користь держави 4530,72 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи, питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Не заперечив щодо задоволення цивільного позову.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судових дебатах просив ОСОБА_4 суворо не карати. При ухваленні вироку просив суд врахувати всі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 усвідомив свої протиправні дії, щиро розкаявся. Обвинувачений являється особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Погоджується з стороною обвинувачення щодо умовного терміну.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 у судових дебатах просили задовільнити цивільний позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, та повернути кошти.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке вчинив ОСОБА_4 , є тяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного, а саме те, що він до кримінальної відповідальності притягуються вперше, офіційно не працює, не одружений, негативно ставиться до вчиненого, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання та його молодий вік, а також стан його здоров`я, обвинувачений являється особою з інвалідністю ІІ групи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом: ШF71.1. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 27/2023 від 26.12.2022 року ОСОБА_4 стійкими хронічними психічними розладами, недоумством, чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляє ознаки органічного розладу особистості, внаслідок органічного ураження головного мозку, що згідно МКХ-10 F 07.0. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не рекомендовано (а.с. 139-149).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, беззастережне визнання вини, часткове відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило та те, що потерпілий та його представник не наполягають на суворому покаранні.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді, складеної Івано-Франківським районним сектором № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, від 26.04.2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення ним повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе (а.с. 75-77).

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги фактичні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, беззастережне визнання вини, часткове відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, від вчиненого кримінального правопорушення тяжких наслідків не наступило, те, що потерпілий та його представник не наполягають на суворому покаранні, позицію сторін кримінального провадження, висловлену у судових дебатах щодо міри покарання обвинуваченому, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбуття покарання у виді позбавлення волі, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування такого покарання з випробовуванням, встановивши необхідний іспитовий строк та відповідні обов`язки з числа передбачених ст. 76 КК України.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову, то за ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов про стягнення з останнього на його користь завданої майнової шкоди в сумі 20000,00 грн. та завданої моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. (а.с. 65-68). До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_6 подано заяви (а.с. 91-92, 133), в яких останній зменшив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь завданої майнової шкоди в сумі 17150,00 грн. та завданої моральної шкоди в сумі 2000,00 грн.

В судовому засіданні потерпілий цивільний позивач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 цивільний позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, підтримали.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 КПК України, цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені цивільним позивачем в позовній заяві та заявах про відмову від частини позовних вимог на обгрунтування своїх вимог.

Суд, зважаючи на викладене, виходить з принципів справедливості, доцільності та розумності, враховує спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілого, та приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, при зменшеному розмірі позовних вимог, підлягає до задоволення, оскільки під час судового розгляду доведено наявність збитків понесених потерпілим ОСОБА_6 внаслідок кримінального правопорушення, скоєного обвинуваченим ОСОБА_4 , який цивільний позов, при зменшеному розмірі позовних вимог, визнав в повному обсязі, а розмір заподіяної матеріальної та моральної шкоди не оспорюється учасниками судового провадження.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи.

Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання 5 (П`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання у виді 5 (П`яти) років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, при зменшеному розмірі позовних вимог задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 17150 (Сімнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок на відшкодування завданої майнової шкоди, 2000 (Дві тисячі) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, а всього 19150 (Дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- 32 сліди пальців рук, які упаковано в 5 паперових конвертів, після проведення експертизи переупаковано в спец пакет № 5676551, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- грошові кошти в сумі 1450 (Одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень, які упаковано в паперовий конверт, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- грошові кошти в сумі 1400 (Одна тисяча чотириста) гривень, купюрами по 200 гривень 2 штуки, по 500 гривень 2 штуки, які упаковано в паперовий конверт, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4530 (Чотири тисячі п`ятсот тридцять) гривень 72 копійки процесуальних витрат за проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» № СЕ-19/109-22/13023-Д від 16.12.2022 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_9