Справа №944/4372/23
Провадження №1-кп/944/997/23
УХВАЛА

/про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою/

31.07.2023 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові клопотання начальника Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 від 15.03.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Неполоківці Чернівецького району Чернівецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого 08.10.2020року за ч.1 ст.309 КК України, 20.04.2022року за ч.1 ст.309 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 від 15.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

31.07.2023 року начальник Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 від 15.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

В обгрунтування клопотання прокурор, покликається на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2022 №26 ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини та призначено на посаду командира відділення 2 зенітного ракетного взводу 1 зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши

дозволу начальника, 03.01.2023 року об 11год 00хв, без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 на території військового полігону, яка дислокувалась у АДРЕСА_2 , та в період з 03.01.2023 по 06.06.2023 був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем проживання.

06.06.2023 року співробітники військової служби правопорядку доставили обвинуваченого ОСОБА_4 був доставлений до ТУ ДБР, за адресою: вул. Кривоноса, 6, м. Львів, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Своїми діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбаченому ч.5 ст.407 КК України.

07.06.2023року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.06.2023року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Під час досудового розслідування були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які прямо вказали на вчинення 03.01.2023 солдатом ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, що підтверджується протоколами допитів вищевказаних свідків та іншими матеріали кримінального провадження, у тому числі актом службового розслідування військової частини, доповіддю про самовільне залишення військової частини.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра на даний час є повністю обґрунтованою, що у свою чергу являється однією з необхідних підстав для продовження запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 05.08.2023, а ризики, наведені в даній ухвалі суду, на даний час, не відпали, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Згідно інформації УІАП про судимість ОСОБА_4 , слідує, що ОСОБА_4 був засуджений Кіцманським районним судом 08.10.2020 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком (УД 12020-2-6-5110/000092), вироком Кіцманського районного суду 20.04.2022 за ч.1 ст.309 КК України (УД 12022-2-6-3110/000027) до покарання у виді обмеження волі 2 роки з іспитовим строком 2 роки, тобто ОСОБА_4 вчинив новий умисний злочин під час перебування на іспитовому строку, вчинив новий умисний злочин, тобто висновків для себе не зробив.

У разі визнання обвинуваченого винним, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків - військовослужбовців своєї частини, з метою схиляння їх до зміни або відмови від надання правдивих свідчень у суді, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , маючи певні навички використання зброї як військовослужбовець, перебуваючи на волі може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або вчинено інший обман, щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, обвинувачений, що вчинив самовільне залишення військової служби в умовах воєнного стану та відмовився виконувати бойові завдання, з великою вірогідністю може вчинити інші тяжкі та особливо тяжкі військові злочини, оскільки він вже вчинив рецедив кримінальних правопорушень, судимість за яке не знята і не погашена.

Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі цілодобовий домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просить клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів. Визначити строк дії ухвали 60 (шістдесят) днів з 31.07.2023 року по 28.09.2023 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить таке задовольнити. Клопотання обвинуваченого залишити без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданніпри вирішенні клопотання покликався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотань, суд прийшов до наступного.

На розгляді у Яворівському районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження №0000114 від 15.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

31.07.2023 року начальник Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000114 від 15.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

07.06.2023року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 07.06.2023року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, а також оцінити в сукупності обставини, які визначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Суд погоджується із доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4

обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, а тому враховуючи вид і розмір передбаченого санкцією ч.5 ст.407 КПК України покарання, те, що обвинувачений вчинив злочин під час не знятої і не погашеної судимості, та в період іспитового строку, що свідчить про те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не встав, вагомість доказів, наданих прокурором, є достатньою підставою вважати, що у разі не обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній матиме реальну можливість з метою уникнення покарання переховуватися від суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, може, незаконно впливати на свідків - військовослужбовців своєї частини, з метою схиляння їх до зміни або відмови від надання правдивих свідчень у суді, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує практику ЄСПЛ, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти суспільних прав та інтересів, що потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ризики наведенні в клопотанні прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не відпали, а відтак, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючисть ст.ст.177-178, 184, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів.

Визначити строк дії ухвали 60 (шістдесят) днів з 31.07.2023 року по 28.09.2023 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору - для відома, Державній установі "Львівська установа виконання покарань (№19)" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1