Справа № 455/331/18
Провадження № 1-кп/455/55/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14 червня 2023 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівськ Яворівського району Львівської області, громадянина України, із професійно - технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, має судимість за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 03.11.2017 року за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 14.02.2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов у приміщення Старосамбірської ЗСШ №1 І-ІІІ ступенів, що розташована за адресою: місто Старий Самбір, вулиця Шевченка, будинок №14, Львівської області, де на другому поверсі, шляхом вільного доступу зайшов до кабінету заступника директора з навчально-виховної роботи Старосамбірської ЗСШ № 1 І-ІІІ ступенів - ОСОБА_6 , де із її сумки, таємно викрав мобільний телефон, торгової марки «Samsung», моделі CT-C3322SRISEK, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 800,00 гривень, жіночий шкіряний гаманець, вартістю 430,00 гривень, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 200,00 (двісті) гривень та одну банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1430,00 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 14.02.2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов у приміщення Старосамбірської ЗСШ №1 І-ІІІ ступенів, що розташована за адресою: місто Старий Самбір, вулиця Шевченка, будинок №14, Львівської області, де на другому поверсі, шляхом вільного доступу зайшов до кабінету заступника директора з навчально- виховної роботи Старосамбірської ЗСШ №1 І-ІІІ ступенів - ОСОБА_6 , де із її сумки, таємно викрав жіночий шкіряний гаманець, в якому знаходилася одна банківську картка «Приватбанку» № НОМЕР_3 , видана на ім`я ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Також, ОСОБА_3 , 14.02.2018 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи в місті Самбір Львівської області, повторно, умисно маючи намір на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки «Приват банку» № НОМЕР_3 гр. ОСОБА_6 , яку він виявив у гаманці через деякий час після його викрадення, підійшов до банкомату «Кредо банку» та намагався зняти з банківської картки «Приват банку», яка належить ОСОБА_6 грошові кошти, що знаходились на рахунку, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, не зміг внести в банкомат вищевказану банківську картку.

Після чого, ОСОБА_3 підійшов до банкомату «Приват банку» та намагався зняти з цієї ж банківської картки «Приват банку», яка належить ОСОБА_6 грошові кошти, що знаходились на рахунку, увівши код, який він знайшов у викраденому ним гаманці та увів суму на моніторі банкомату - 200,00 гривень, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, на банківському рахунку не було достатньо коштів, тому що залишок на рахунку вказаної банківської картки станом на 14.02.2018 року становив 40,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він 05.03.2018 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов у приміщення Стрілківської загальноосвітньої середньої школи І-ІІІ ступенів, що розташована за адресою: село Стрілки, вулиця Вербицького, будинок №10, Старосамбірського району Львівської області, де на другому поверсі, шляхом вільного доступу зайшов до кабінету практичного психолога школи - ОСОБА_7 , звідки таємно викрав з її сумки мобільний телефон, торгової марки «Нокія», моделі «710» в корпусі білого кольору, ІМЕІ « НОМЕР_4 » та з СІМ-картою мобільного оператора «Київстар» з номером « НОМЕР_5 », вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи становить 463,33 гривні, флеш- носій торгової марки «Раtгіоt» в корпусі білого кольору, жіночий гаманець, в якому знаходилися: грошові кошти, а саме 128,00 гривень, 5 доларів США та 5 Євро, що згідно курсу, встановленого Національним банком України, станом на 05.03.2018 року, еквівалентно сумі 291,00 гривні. чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 682,33 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_3 05.03.2018 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин, з корисливих мотивів, разом із гаманцем ОСОБА_7 , таємно викрав її банківську картку «Ощад банку» з номером « НОМЕР_6 », та банківську картку «ПриватБанку» з номером « НОМЕР_7 », з метою подальшого зняття готівкових коштів.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_3 , 05.03.2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись в с. Стрілки по вул. Вокзальній Старосамбірського району Львівської області, а саме поблизу залізнодорожного вокзалу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою викрадення грошових коштів із викраденої ним банківської картки «ПриватБанку» з номером « НОМЕР_7 » відкритої на ім`я ОСОБА_7 , із номера мобільного телефону ОСОБА_7 , який прив`язаний до її вище зазначеної банківської картки, зателефонував на номер «гарячої» лінії «ПриватБанку», намагаючись змінити пін-код банківської зазначеної картки з метою управління нею та подальшого зняття готівкових коштів, які знаходилися на рахунку станом на 05.03.2018 року в сумі 4 456,00 гривень, тобто намагався викрасти чуже майно. Однак, не зміг заволодіти коштами, які знаходилися на рахунку вказаної банківської картки ОСОБА_7 , у зв`язку із блокуванням даної банківської картки за зверненням потерпілої у відділення банку.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Також подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, пояснивши, що розуміє суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, надані йому законом права заперечувати проти закриття кримінальної справи та на проведення судового провадження в повному обсязі, а також додатково уточнив, що просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, оскільки це є його право.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, але ними в канцелярію суду подавались заяви про розгляд справи у їхній відсутності.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання обвинуваченого необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання про закриття кримінального провадження з підстави його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Згідно із ч.4 ст.286 КПК України при здійсненні судового провадження за обвинувальним актом і зверненні сторони кримінального провадження до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частина 1 ст. 285 КПК України вказує на те, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Разом із цим, у ч.2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

В ч.3 ст.49 КК України наголошено на тому, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 8 вищезазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Отже, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст.49 КК України та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищевказані кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , мали місце, а саме: 14.02.2018 року (відносно потерпілої ОСОБА_6 ) та 05.03.2018 року (відносно потерпілої ОСОБА_7 ).

При цьому, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, віднесені до категорії нетяжких злочинів.

Відомості про вчинення даних кримінальних правопорушень були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 05.03.2018 року та №0000120 від 05.03.2018 року.

Про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень ОСОБА_3 було повідомлено 06.03.2018 року.

30.03.2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000120 від 05.03.2018 року надійшов до суду.

17.04.2018 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні №0000119 від 05.03.2018 надійшов до суду.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року кримінальні провадження за №0000120 від 05.03.2018 року та №0000119 від 05.03.2018 року були об`єднані в одне провадження.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченим від досудового слідства чи суду по даній справі, а також вчинення ним протягом цих строків нового кримінального правопорушення (злочину), а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався.

Таким чином, оскільки з часу вчинення ОСОБА_3 зазначених кримінальних правопорушень пройшло більше п`яти років, то на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені ч.1 ст.49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 судом відповідно до вимог ч.3 ст.285 КПК України були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 слід задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності та закрити дане кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

У обвинувальному акті зазначено, що загальний розмір витрат на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи №9/178 від 29.03.2018 року складає 572,00 гривні.

Статтею 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Водночас ч. 1 ст. 126 КПК України унормовано, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Тобто суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вказане твердження узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17.

Кримінальний процесуальний кодекс України прямо не передбачає стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

За таких обставин процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у загальному розмірі 572,00 гривні слід віднести на рахунок держави. Така позиція суду відповідає правовому висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст.284, 314, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченоїч.1 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, - закрити.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон торгової марки «Нокія» моделі «710» в корпусі булого кольору з ІМЕІ-лом « НОМЕР_4 »;

- одну грошову купюру номіналом 5 доларів США;

- одну грошову купюру номіналом 5 Євро;

- одну грошову купюру номіналом 100 гривень;

- дві грошові купюри номіналом по 10 гривень;

- одну грошову купюру номіналом 5 гривень;

- три грошові купюри номіналом по 1 гривні, які повернуті потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутими ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №9/178 від 29.03.2018 року у кримінальному провадженні в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1