СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1402/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002331 від 20.06.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , маючого на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_5

потерпілий - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 20.06.2023, близько 02 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно заподіяв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, 19.06.2023, у вечірній час доби, ОСОБА_3 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , знаходились за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 . Цього ж дня, близько 23 години 50 хвилин, за вказаною адресою, за місцем проживання, прийшов ОСОБА_6 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , які зайшовши до квартири, пройшли до кухні де почали проводити сумісне дозвілля, розпиваючи слабоалкогольні напої. В подальшому, між останніми виник словесний конфлікт з приводу мобільного телефону ОСОБА_8 . В той час, ОСОБА_6 , з метою його пошуку, пішов до кімнати ОСОБА_3 . Не знайшовши мобільний телефон, ОСОБА_6 вийшов до коридору квартири, де між останнім та ОСОБА_8 знову виник словесний конфлікт, в який втрутився ОСОБА_3 , який також вийшов до коридору квартири. Під час вказаного словесного конфлікту, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виникла штовханина під час якої ОСОБА_3 будучи обуреним поведінкою ОСОБА_6 та відчуваючи до нього раптово виниклу особисту неприязнь, вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

Так, безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 близько 02 години 30 хвилин, продовжуючи перебувати на коридорі квартири АДРЕСА_4 , під час спілкування з ОСОБА_6 , наніс останньому один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівого ока, після чого ОСОБА_6 впав на підлогу, в подальшому ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, розуміючи, що своїми умисними діями, може спричинити ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, кулаками своїх обох рук, наніс не менше 5 ударів в область спини останнього та один удар правою ногою в область ребер з лівої сторони.

Відразу після чого, ОСОБА_3 , не надавши будь-якої допомоги потерпілому, з місця вчинення злочину пішов, а ОСОБА_6 було госпіталізовано до лікарні.

Своїми умисними злочинним діями ОСОБА_3 умисно спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження:

А) закрита травма грудної клітини - забій-розрив лівої легені з явищами лівобічного пневмотораксу та підшкірної емфіземи;

Б) закрита травма живота - розрив селезінки по медіальній поверхні з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині близько 800мл крові) з послідуючим її оперативним видаленням (спленектомія);

В) садна поперекової ділянки;

Садна поперекової ділянки, а також закрита травма грудної клітини - забій-розрив лівої легені з явищами лівобічного пневмотораксу та підшкірної емфіземи, мають ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, в тому числі, яке спричиняє короткочасний розлад здоров`я.

Комплекс ушкоджень, описаний в п. Б), має ознаки ТЯЖКОГО ступеню тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в умисному нанесенні тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за наведених в обвинувальному акті обставин визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, скористався своїм правом не давати покази. При цьому, в судових дебатах зазначив, що просить вибачення в потерпілого, відшкодує всі збитки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, ураховуючи, що обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій, дослідження доказав щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , 20.06.2023 року заподіяв тяжкі тілені ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння ОСОБА_9 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання,

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та розкаянні; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, проходив військову службу в ЗСУ з 2015 по 2018 р.р., з 24.06.2022 року по 04.12.2022 року, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України в межах санкції даної статті, а саме у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

В строк покарання, відповідно до ст. 72 КК України слід зарахувати попереднє ув`язнення з дня затримання по день проголошення вироку, а саме з 20.06.2023 року по 15.08.2023 року включно.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його вік, те, ставлення до вчиненого, а також позицію потерпілого ОСОБА_6 , який в дебатах зазначив, що простив обвинуваченого, зла на нього не тримає, просить призначити покарання, не пов`язане з реальним відбуттям покарання, вважає, що йому необхідно дати шанс на виправлення, суд вважає за можливе застосувати ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта на користь держави в розмірі 1998 грн. 00 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В строк покарання, відповідно до ст. 72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення з дня затримання по день проголошення вироку, а саме з 20.06.2023 року по 15.08.2023 року включно.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на засудженого обов`язок прибути до органу пробації за першою вимогою.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта на користь держави в розмірі 1998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 00 коп.

Речові докази по справі - змиви з рук, футболку, які зберігаються в камері збереження речових доказів Святошинського ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1