Справа № 991/7311/23
Провадження 1-кс/991/7340/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, подане у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло зазначене клопотання, у якому захисник ОСОБА_4 просила:

- змінити запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.12.2022, що діє на час звернення із цим клопотанням, у виді застави у розмірі 9 394 000 грн на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- коли слідчий суддя дійде висновку про неможливість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання то зменшити розмір застави до розміру, визначеного ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 207 120 грн;

- повернути внесені за підозрюваного кошти у виді застави у розмірі 9 394 000 грн особі, яка внесла заставу - ТОВ «ФК Єврокредит груп».

В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001257 від 08.08.2019.

21.12.2022, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358 , ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.12.2022 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2023 включно; одночасно ОСОБА_3 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 9 924 000 грн, в разі внесення застави на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені абз. 1, п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 21.02.2023 включно.

29.12.2023 ТОВ «ФК Єврокредит груп» внесено заставу за ОСОБА_3 в розмірі 9 924 000 грн, у зв`язку з чим 30.12.2023 останнього звільнено з-під варти. Застава внесена товариством у зв`язку з укладенням між дружиною ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ТОВ «ФК Єврокредит груп» договору про надання послуг від 29.12.2022.

Отже, з 30.12.2022 стосовно ОСОБА_3 діє запобіжний захід у виді застави та обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді від 29.12.2022.

30.12.2022 ОСОБА_3 здав до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон.

21.02.2023 сплинув строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.12.2022.

12.04.2023 детективом ОСОБА_7 вручено підозрюваному ОСОБА_3 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України.

Після цього сторона обвинувачення не зверталась до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу або покладення обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.07.2023 частково задоволено клопотання захисника, подане в порядку ст. 201 КПК України, зменшено ОСОБА_3 розмір застави до 9 394 000 грн.

Обгрунтовуючи навяність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 захисник посилається на таке.

Допущення порушення норм ст. 278 КПК України при здійсненні повідомлення про підозру. Так, ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру від 21.12.2022 детективом ОСОБА_8 без доручення від детектива ОСОБА_7 , який це повідомлення склав та підписав, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не набув статус підозрюваного.

Також зазначає, що попередні висновки слідчого судді Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 29.12.2022 та колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.01.2023 щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_3 є помилковими. Позиція сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залучено ОСОБА_3 для досягнення певної мети, не підтверджена доказами. ПАТ «Укрінком» звернулось до СБУ із заявою, яка стала підставою для відкриття кримінального провадження та здійснення досудового розслідування. Постановою керівника СБУ визначено склад слідчої групи для здійснення розслідування вказаного кримінального провадження, до якої увійшов, у тому числі начальник другого відділення першого відділу управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_3 , тобто його залучення до кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Також не підтвердженими є доводи про використання ОСОБА_3 своїх службових повноважень керівника органу досудового розслідування та слідчого у кримінальному провадженні, оскільки останній здійснював свої повноваження та обов`язки щодо збереження речового доказу - права вимоги за кредитними договорами і саме з цією метою накладено арешт та передано майно в управління АРМА. ОСОБА_3 самостійно не приймав рішення, які спричинили юридичні наслідки, усі клопотання, що були скеровані слідчим ОСОБА_3 оформлені відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та погоджені процесуальним керівником, кінцеві процесуальні рішення приймали слідчі судді. Вплив ОСОБА_3 на підлеглих також не доведений. Показання свідків, на яких ґрунтується підозра є суперечливими, оскільки при першому їх допиті вони не пригадували відомостей про ОСОБА_3 , а вже в наступних, через певний проміжок часу, вказували на ОСОБА_3 , що ставить під сумнів об`єктивність таких показань. Дії детективів щодо оформлення висновку спеціаліста від 02.06.2021, яким здійснено розрахунок матеріальної шкоди та покладено в основу економічної експертизи, виходять за вимоги Кримінального процесуального кодексу України. При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_3 ознак інкримінованих кримінальних правопорушень, не враховано неправомірність дій ПАТ «Укрінком», які незаконним шляхом намагались заволодіти майном - правом на вимогу за кредитними договорами. Замовником звіту про оцінку майна є ПАТ «Укрінком», яке не є власником права вимоги за кредитними договорами, що є об`єктом дослідження вказаного звіту, що вказує на незаконність цього звіту та свідчить про недопустимість цього доказу, який подано стороною обвинувачення на підтвердження спричинення майнової шкоди. Також не підтвердженим є висновок сторони обвинувачення про використання ОСОБА_3 своїх службових повноважень та ділових зв`язків щодо залучення службової особи АРМА, з яким ОСОБА_3 не знайомий та ніколи не спілкувався.

Захисник зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Належна процесуальна поведінка ОСОБА_3 свідчить про відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При усвідомленні порушення порядку вручення повідомлення про підозру та не набуття статусу підозрюваного, ОСОБА_3 забезпечив виконання процесуальної поведінки на належному рівні. До 29.12.2022, перебуваючи без будь-яких запобіжних заходів, ОСОБА_3 не вчиняв будь-яких порушень і таким чином показав налаштованість своїх дій виключно в рамках кримінального процесуального законодавства України. В 2022 році мав місце виїзд ОСОБА_3 за межі держави, однак такий виїзд відбувався у зв`язку з відрядженням, після закінчення якого він повернувся до України. ОСОБА_3 тривалий час працює в правоохоронних органах, наразі в Державному бюро розслідувань, такі факти унеможливлюють його виїзд за межі України та на непідконтрольні території. Після спливу строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 відповідним рішенням суду, з метою усунення припущень щодо його бажання перетнути кордон України, він не забрав закордонний паспорт, який здав на виконання рішення суду. На спростування ризиків захисник просила врахувати, що ОСОБА_3 тривалий час працює в правоохоронних органах, користується авторитетом підлеглих і колег, характеризується позитивно, має нагороди та відзнаки, дорожить своїм місцем роботи, має міцні соціальні зв`язки, одружений, чекає з дружиною на народження дитини, має незадовільний стан здоров`я внаслідок перенесених захворювань в 2021-2022 роках. ОСОБА_3 не має намірів впливати на свідків чи інших учасників провадження, знищити або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. За тривай час здійснення досудового розслідування майже усі свідки допитані, речі і документи, які становлять інтерес для слідства, віднайдені.

Також захисник звернула увагу на те, що досудове розслідування після вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 триває більше ніж пів року, строк досудового розслідування вже двічі продовжувався, останній раз до десяти місяців, що спричиняє негативні наслідки для фігурантів справи.

Захисник просила врахувати відсутність власних коштів у ОСОБА_3 для внесення застави, у визначеному слідчим суддею розмірі. Застава за підозрюваного ОСОБА_3 внесена ТОВ «ФК «Єврокредит груп» у зв`язку із укладенням договору з дружиною ОСОБА_3 - ОСОБА_6 . Строк дії цього договору до 30.03.2023 і на даний момент ОСОБА_6 має вчинити дії щодо повернення внесених в якості застави коштів. Проте родина ОСОБА_3 не має таких заощаджень для погашення фінансових вимог ТОВ «ФК «Єврокредит груп», що спричиняє негативні наслідки для підозрюваного та його родини. Визначена відносно ОСОБА_3 сума застави не виконує роль забезпечення ним належної процесуальної поведінки, а є об`єктом тиску на нього та його родину.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , з думкою якої погодився підозрюваний ОСОБА_3 , підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_11 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.07.2023 ОСОБА_3 зменшено розмір застави. Слідчим суддею при постановленні вказаного рішення враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які тривають до теперішнього часу. Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001257 триває, строк досудового розслідування продовжено до 21.10.2023 включно. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.01.2023, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.12.2022, якою застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід, залишено без змін. При вирішенні питання щодо розміру застави, колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема, було враховано відомості про те, що згідно вилученої у ОСОБА_10 чорної бухгалтерії, ОСОБА_3 передано приблизно 6,5 млн. грн. Визначений щодо підозрюваного розмір застави серед іншого обґрунтовується встановленими під час досудового розслідування відомостями про видатки ОСОБА_3 в 2022 році, що складали понад 450 000 грн щомісячно. 12.04.2023 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України, підставою чого стало встановлення ще одного епізоду за ч. 3 ст. 368 КПК України. Також прокурор зазначив, що стороною захисту не спростовано наявність ризиків, встановлених щодо ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.07.2023. Зміст клопотання захисника фактично зводиться до оскарження повідомлення про підозру, що на теперішній час розглядається в іншому судовому провадженні. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до Вищого антикорупційного суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно із частиною 4 цієї статті слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи заявлене стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що кримінальне процесуальне законодавство не визначає підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст. 201 КПК України вказує лише на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що під час кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому, під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

У судовому засіданні встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366-2, ч.3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування здійснюється, зокрема, за фактами того, що: службові особи Головного слідчого управління СБУ, зловживаючи своїм службовим становищем, забезпечили накладення арешту та передали право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Укрінбанк» та ТОВ «Укрполіскорм» (далі- Право вимоги) до Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), а службові особи АРМА за попередньою змовою зі службовими особами ДП «Сетам» та субєктами оціночної діяльності, без належної ували суду та звіту про оцінку, здійснили реалізацію Прав вимоги за заниженою ціною, чим завдали майнової шкоди ПАТ «Укрінбанк» в особливо великому розмірі (епізод №1); службові особи правоохоронного органу, які займають відповідальне становище здійснили вимогу та одержали неправомірну вигоду за вчинення такими службовими особами в інтересах того, хто надав неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи дій з використанням наданої вказаним службовим особам влади і службового становища (епізод №2); службові особи суб`єктів оціночної діяльності за попередньою змовою зі службовими особами Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, ДП «Сетам» та інших осіб, використали документи із підробленими підписами та завідомо неправдивими відомостями щодо вартості об`єкта оцінки, а саме: права вимоги за кредитними договорами № 4804 від 27.08.2012 та №4706 від 16.09.2010, укладеними між ПАТ «Укрінбанк» та ТОВ «Укрполіскорм» (епізод №4).

Встановлено, що 21.12.2022 старшим детективом Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором шостого відділу Управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч.3 ст. 368 КК України, яке того ж дня вручено ОСОБА_3 детективом Національного бюро ОСОБА_8 , що підтверджується копією повідомлення про підозру. Підозрюваний та захисник не заперечували факту вручення повідомлення про підозру, однак посилались на порушення порядку здійснення повідомлення про підозру, що, на їхню думку, полягає в тому, що підписання та вручення повідомлення про підозру здійснено різними детективами.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним, зокрема, є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Згідно із ст. 277, 278 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Тобто, норми кримінального процесуального закону визначають коло осіб, які уповноважені на складання та вручення повідомлення про підозру, та встановлюють строки його вручення. Виключення щодо кола осіб, які безпосередньо здійснюють повідомлення про підозру, визначені ст. 481 КПК України.

Разом з цим, визначення слідчого (детектива), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, є повноваженнями керівника органу досудового розслідування.( ст. 39 КПК України)

Згідно із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування у кримінальному провадженну № 0001257 від 08.08.2019 здійснюється слідчою групою, до складу якої визначено як детектива ОСОБА_7 так і детектива ОСОБА_8 . Тобто, після включення до групи детективів, останні наділені однаковими повноваженнями у певному кримінальному провадженні.

Повноваження та обов`язки детектива визначені у ст. 40 КПК України, якою, зокрема, передбачено доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам, інших випадків доручення на проведення певних процесуальних дій стаття не містить.

Отже, вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 21.12.2022 здійснено уповноваженим суб`єктом - детективом Національного бюро ОСОБА_8 , який визначений до слідчої групи у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019.

Встановлено, що 12.04.2023 ОСОБА_3 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 368 КК України, зауважень щодо дотримання порядку складання та вручення якого від сторони захисту не надходило.

За встановлених обставин, доводи захисника про те, що ОСОБА_3 не набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, є безпідставними.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.12.2022 у справі № 991/6636/22, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 16.01.2023, стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.02.2023, визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 9 924 000 грн, за умови внесення якої на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені абз. 1, п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено до 21.02.2023. Судові рішення містяться у матеріалах справи.

На виконання цієї ухвали 29.12.2022 ТОВ «ФК Єврокредит груп» внесено заставу за ОСОБА_3 в розмірі 9 924 000 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 108 від 29.12.2022 .

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.07.2023 у справі № 991/5977/22 змінено запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.12.2022 у справі № 991/6636/22, та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави у розмірі 3500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 394 000 грн.

Тобто, на час розгляду цього клопотання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 9 394 000 грн, яка забезпечує виконання підозрюваним обовязків відповідно до ч. 7 ст. 42 КПК України, окрім покладених судовим рішенням.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід зазначити, що доводи захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_3 зводяться до оцінки наявних у матеріалах кримінального провадження доказів та висновків про недостатність зібраних стороною обвинувачення доказів на підтвердження обставин, покладених у основу підозри, зокрема, причетності ОСОБА_3 до злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, недоведеність наслідків у виді заподіяних збитків.

На підтвердження таких висновків стороною захисту надано: матеріали з кримінального провадження № 0000303 від 08.10.2018, а саме: повідомлення ПАТ «Укр/ін/ком» про вчинення кримінального правопорушення, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань станом на 08.10.2018, постанову про склад слідчої групи від 08.10.2018, ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2018 про арешт майна та від 10.12.2018 про визначення порядку зберігання речових доказів, клопотання від 12.11.2018 про арешт майна та від 03.12.2018 про визначення порядку зберігання речових доказів, складені ОСОБА_3 ; звіт ТДВ «Гільдія оцінювачів України» про оцінку майнових прав, виготовленого на замовлення ПАТ «Укр/ін/ком», рецензія на звіт, лист Фонду державного майна України від 13.01.2023, у якому роз`яснено хто може бути замовником оцінки майна, та лист КНДІСЕ від 26.12.2022 щодо відсутності методики проведення експертиз щодо визначення вартості права вимоги за кредитними договорами та розрахунок матеріальної шкоди внаслідок реалізації права вимоги за кредитними договорами; судові рішення у судових справах № 910/8117/17, 908/401/18, 750/8451/17, 925/698/16, стороною у яких є ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Слідчий суддя не виключає, що надані матеріали можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, у межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_3 , водночас ці матеріали мають бути оцінені у сукупності з усіма матеріалами кримінального провадження.

Так, захисник у клопотанні звертає увагу лише щодо кримінального провадження № 0000303 від 08.10.2018, а у повідомленні про підозру від 12.04.2023 йдеться також про кримінальне провадження № 0000024 від 18.01.2018, у якому ОСОБА_3 визначений у склад слідчої групи; захисником надано два клопотання та два судових рішення, за результатами їх розгляду, у той час як у повідомленні про підозру містяться відомості про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.11.2018, та у подальшому неодноразові звернення ОСОБА_3 до суду з клопотаннями про арешт майна у межах кримінального провадження № 0000303 від 08.10.2018. Також захисник посилається на висновок спеціаліста від 02.06.2021 та висновок економічної експертизи, копії яких до клопотання не надано. Водночас, той факт, що ОСОБА_3 був уповноваженим на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000303 від 08.10.2018 та був визначений старшим слідчої групи на підставі постанови від 08.10.2018, стороною обвинувачення не оспорюється.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя вважає недостатніми надані до клопотання докази для оцінки обгрунтованості підозри ОСОБА_3 з тих підстав, на які посилається захисник.

Щодо доводів захисника про суперечливість показань свідків, слідчий суддя зазначає, що сторона захисту не позбавлена можливості реалізувати свої права на звернення до органу досудового розслідування із відповідними клопотаннями про повторний допит таких свідків, або ж допитати цих осіб під час судового розгляду.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя враховує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, згідно вимог ст. 201, 194 КПК України, у тому числі, із вищенаведених підстав, була предметом судового контролю, водночас нових доказів, які не були досліджені та поставили під сумнів доведеність обставин, зазначених у повідомленні про підозру, слідчому судді не надано.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи слідчим суддею при вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу (ухвала від 29.12.2022) та колегією суддів апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції (ухвала від 16.01.2023) встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчим суддею при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_3 (ухвала від 12.07.2023), встановлено наявність тих же ризиків, передбачених п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про припинення існування ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, лише зі спливом часу, оскільки, заходи забезпечення кримінального провадження, до яких віднесено і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду. (ст. 131 КПК України)

Тобто, застосований до ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 12.07.2023 запобіжний захід у виді застави діє, і ним, на підставі ч. 1 ст. 177 та ч. 1 ст. 182 КПК України забезпечується виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, перелік яких наведено в ч. 7 ст. 42 КПК України, окрім пункту 2. Тобто, запобіжний захід забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного не залежно від стадії кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що після спливу строку дії покладених на ОСОБА_3 обов`язків, він не повертав собі паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який на виконання рішення суду здав до відповідних органів державної влади, не нівелюють встановлений ризик переховування, так як такі дії підозрюваний може вчинити і на території України.

Також не переконливими є доводи захисника про те, що ризик переховування спростовується відомостями про трудову діяльність ОСОБА_3 , який тривалий час працює в правоохоронних органах, наразі в Державному бюро розслідувань. Слідчий суддя вважає, що такі обставини навпаки підвищують ризик переховування, оскільки наявні у ОСОБА_3 знайомства, а також обізнаність з ходом досудового розлсдіування, навички здобуті ним за час проходження служби в правоохоронних органах, можуть бути використані для ухилення від кримінальної відповідальності.

На підтвердження доводів належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , захисником надано до суду складений нею Акт про відсутність порушень процесуальної поведінки у кримінальному провадженні від 30.08.2023. Разом з тим, прокурор в судовому засіданні не повідомляв про факти будь-яких процесуальних порушень з боку підозрюваного ОСОБА_3 і не заперечував тієї обставини, що підозрюваний проявляє належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя звертає увагу, що долучені до матеріалів справи захисником відомості про наявність у підозрюваного відзнак та нагород, отриманих за час проходження служби, та відомості про те, що він є учасником бойових дій, відомості про стан здоров`я ОСОБА_3 за період з 2021-2022 роки вже були предметом судового контролю та враховані при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Не залишається поза увагою слідчого судді роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що « ... оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні».

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що стороною захисту не надано доказів на спростування висновку, що на теперішній час ризик переховування підозрюваного ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду втратив свою актуальність.

Щодо існування ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим (детективом) чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

У той же час, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя враховує обставини, встановлені рішеннями слідчих суддів при застосуванні запобіжного заходу та при зміні запобіжного заходу. Доказів, які б ставили під сумнів ці висновки, або які б підтверджували виникнення після постановлення цих судових рішень нових обставин, які свідчать про зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, до клопотання не надано.

Твердження захисника про належну процесуальну поведінку та відсутність порушень з боку підозрюваного ОСОБА_3 не може беззаперечно свідчити про істотне зменшення ризиків у кримінальному провадження, як про це стверджує сторона захисту, натомість підтверджує, що застосований вид запобіжного заходу та визначений розмір застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник обгрунтовує необхідність зміни запобіжного заходу тим, що у родини ОСОБА_12 склалося скрутне матеріальне становище, що пов`язано із обов`язком повернути заставодавцю кошти, внесені в якості застави.

На підтвердження цього до клопотання надано копію договору від 29.12.2022 про надання послуг, укладеного між ОСОБА_6 (замовник) та ТОВ «ФК Єврокредит груп» (заставодавець), предметом якого є: заставодавець вносить заставу у розмірі 9924000,00грн на користь Вищого антикорупційного суду як застави за ОСОБА_3 згідно ухвали слідчого судді у справі № 991/6636/22 від 29.12.2022, а замовник гарантує повернення застави заставодавцю у строк, визначений цим договором та оплатити послуги щодо наданих послуг. У п. 7.1 визначено строк дії цього договору до 30.03.2023. Після закінчення строку дії цього договору замовник зобов`язується вжити заходів щодо повернення застави з рахунків Вищого антикорупційного суду на рахунки заставодавця.

Захисник у судовому засіданні пояснила, що на даний час діє усна домовленість, про відстрочення виконання цього договору до 01.09.2023.

Однак, слідчий суддя критично оцінює такі доводи сторони захисту, оскільки вирішення питання про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України не може ставитися у залежність від обов`язків за будь - яким договором.

Також матеріали справи не містять доказів того, що після закінчення строків дії договору від 29.12.2022 ОСОБА_6 здійсювалися платежі на користь ТОВ «ФК Єврокредит груп» з метою відшкодування коштів, сплачених як заставу за ОСОБА_3 , що могло б свідчити про зміну майнового стану родини ОСОБА_3 .

Надані до клопотання довідки про заробітну плату ОСОБА_3 за 2021-2023 роки, не є достатніми доказами для оцінки майнового стану підозрюваного та членів його родини.

Лише сам факт укладення ОСОБА_6 з ТОВ «ФК Єврокредит груп» договору від 29.12.2022 про надання послуг, не може слугувати єдиною і беззаперечною підставою зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який. Так, прийняття рішення про необхідність укладення договору про надання послуг з метою внесення застави за підозрюваного було правом, а не обов`язком ОСОБА_6 , і вона мала усвідомлювати існування ризику неповернення застави до 30.03.2023 у порядку кримінанального процесуального законодавства.

Водночас, згідно із ч. 2, 6, 11 ст. 182 КПК України ТОВ «ФК Єврокредит груп» має процесуальний статус заставодавця, на якого покладені певні обов`язки, а застава може бути повернена заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу за умови, що не була звернена в дохід держави.

Задовольняючи клопотання про зміну запобіжного заходу та зменшуючи розмір застави ОСОБА_3 до 9394000,00грн, слідчим суддею враховано обґрунтованість повідомленої підозри, продовження існування зменшених незначною мірою ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу додаткові обов`язки наразі не діють, тому слідчий суддя змінив застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді застави, зменшивши її розмір до рівня, який в умовах відсутності додаткових обов`язків буде в достатній мірі запобігати зазначеним ризикам та гарантувати належну процесуальну повіденкі підозрюваного, що буде забезпечувати дотримання принципу пропорційності, який є одним із елементів верховенства права, та не зашкодить завданням кримінального провадження, що підтверджується копією судового рішення від 12.07.2023 у справі № 991/5977/23.

Жодних нових обставин чи доказів, що не досліджувались слідчим суддею, та які б могли бути підставою для зміни (зменшення) розміру застави, чи застосування більш м`якого запобіжного заходу, сторона захисту при розгляді цього клопотання не зазначила та не надала.

Щодо дотримання розумних строків досудового розслідування, які, за твердженням сторони захисту порушують права підозрюваного, то це питання не є предметом перевірки під час розгляду клопотання, поданого у порядку ст. 201 КПК України. Це питання було предметом судового контролю, про що свідчить копія ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.06.2023 у справі № 991/5057/23, якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001257 від 08.08.2019 до десяти місяців, тобто до 21.10.2023.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Круючись ст. 2, 7, 177, 178, 182, 193, 194, 201, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1