Справа № 468/1961/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

08.09.2023 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню №0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, по кримінальному провадженню №0000305, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного заволодіння невідомою особою 00.20 год. 31.08.2023 року належним ОСОБА_4 мотоциклом марки «FORTE FT110-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт мотоцикла марки «FORTE FT110-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Слідчий вважає, що з метою збереження даного транспортного засобу як речового доказу та слідів на ньому необхідно накласти на нього арешт.

Слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся за наявним в матеріалах клопотання телефоном з врахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, його неприбуття відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вказаний в клопотанні мотоцикл відповідає визначеним ст. 98 КПК України критеріям речових доказів, як предмет, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Аналіз положень ч.1 ст. 170 КПК України вказує, що арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, полягає в ряді самостійних заходів: позбавлення права на відчуження, позбавлення права на розпорядження, позбавлення права на користування майном.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

При цьому, одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Крім того, відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також з врахуванням визначеної ст. 3 КПК України ролі слідчого судді в кримінальному провадженні щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та врахуванням визначених ст. 173 КПК України обставин, які мають враховуватись слідчим суддею при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя має оцінити чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні про арешт майна, та чи розумні і співрозмірні запропоновані в клопотанні обмеження прав власника завданням кримінального провадження.

Натомість з матеріалів клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на майно, яке було об`єктом кримінально протиправних дій та до вчинення кримінального правопорушення перебувало у володінні потерпілого та в клопотанні не заявлені обставини і слідчому судді не надані відповідні докази того, що залишення визнаного речовим доказом в даному кримінальному провадженні транспортного засобу у володінні потерпілого призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, отже такий речовий доказ може перебувати на відповідальному зберіганні у його володільця.

При цьому, з долученої до клопотання копії протоколу обшуку від 31.08.2023 року слідує, що мотоцикл оглядався слідчим із застосуванням відеофіксації та були вилучені необхідні для слідства сліди (змиви з ручок керма, зчеплення та гальмування).

Як наслідок цього, відсутні виключні відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.

Поряд з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене, мотоцикл марки «FORTE FT110-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, тому необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання.

З метою забезпечення балансу між інтересами власника речового доказу та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що слід накласти арешт на мотоцикл марки «FORTE FT110-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчужувати арештований автомобіль, що забезпечить реалізацію прав власника на користування та володіння майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

За такого клопотання прокурора про арешт майна по кримінальному провадженню №0000037 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на мотоцикл марки «FORTE FT110-2» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2019 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: