Справа № 372/529/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/895/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Обухів Київської області, із вищою освітою, заміжню, яка має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч.3 ст.358 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на неї відповідно до ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого АТ «Державний ощадний банк» задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь АТ «Державний ощадний банк України» майнову шкоду в розмірі 16 556 грн. 00 коп.

Судом вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_7 , працюючи контролером-касиром у ТВБВ № 10026/0544 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», що за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Красна Слобідка, вул. Леніна, 1, та у ТВБВ № 10026/0540 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», що за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Германівка, вул. Богдана Хмельницького, 22, будучи матеріально-відповідальною особою за схоронність довірених їй матеріальних цінностей, порушуючи вимоги чинного законодавства України, посадових інструкцій та договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, в період часу з 10.11.2016 по 03.02.2017 року, будучи працівником юридичної особи державної форми власності, яка не є службовою особою, маючи у зв`язку з виконанням своїх функціональних обов`язків повну інформацію про вкладників банку, їх особові банківські рахунки та проведені ними банківські операції, будучи матеріально-відповідальною особою, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами банківської установи, з метою приховування своїх злочинних намірів та надання їм видимості законності, умисно склала завідомо підроблені офіційні документи, що надають певні права, з метою їх подальшого використання, а саме:

- заяву на видачу готівки № 98974326 (368377359) від 10.11.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_9 , проставивши від імені ОСОБА_9 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98974226 (368391873) від 10.11.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_10 , проставивши від імені ОСОБА_10 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98849726 (371352414) від 18.11.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_11 , проставивши від імені ОСОБА_11 підпис та прізвище, а також засвідчивши її підписом від імені працівника банку ОСОБА_12 ;

- заяву на видачу готівки № 98999126 (379406990) від 08.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_4 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_13 , проставивши від імені ОСОБА_13 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98986926 (379408930) від 08.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_14 , проставивши від імені ОСОБА_14 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98837126 (379747749) від 09.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_6 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_15 , проставивши від імені ОСОБА_15 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98841626 (379753615) від 09.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_7 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_16 , проставивши від імені ОСОБА_16 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 99000926 (381836903) від 15.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_8 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_17 , проставивши від імені ОСОБА_17 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98986926 (381819853) від 15.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_14 , проставивши від імені ОСОБА_14 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98978626 (381845723) від 15.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_9 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_18 , проставивши від імені ОСОБА_18 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98854426(382282611) від 16.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_10 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_19 , проставивши від імені ОСОБА_19 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98978826 (384826928) від 22.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_11 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_20 , проставивши від імені ОСОБА_20 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98850426 (385318753) від 23.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_12 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_21 , проставивши від імені ОСОБА_21 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98875626 (385293364) від 23.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_13 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_22 , проставивши від імені ОСОБА_22 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98854726 (389443556) від 30.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_14 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_23 , проставивши від імені ОСОБА_23 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 989845726 (389412379) від 30.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_15 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_24 , проставивши від імені ОСОБА_24 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98856126 (389419523) від 30.12.2016, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_16 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_25 , проставивши від імені ОСОБА_25 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98855526 (391435148) від 06.01.2017, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_17 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_26 , проставивши від імені ОСОБА_26 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98864626 (399273494) від 27.01.2017, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_18 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_27 , проставивши від імені ОСОБА_27 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку;

- заяву на видачу готівки № 98860626 (401293722) від 03.02.2017, що надає право на зняття готівкових коштів банку з розрахункового рахунку № НОМЕР_19 , відкритого в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_28 , проставивши від імені ОСОБА_28 підпис та прізвище, а також засвідчивши її власним підписом як працівника банку.

В той же час, ОСОБА_7 , після складання нею вищезазначених завідомо підроблених документів, умисно, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом привласнення ввірених їй грошових коштів, будучи матеріально відповідальною особою, достовірно знаючи, що в касі відділення наявні готівкові грошові кошти, з метою приховування своїх злочинних намірів та надання їм видимості законності, використала підроблені нею документи шляхом їх подання службовим особам в відділ бухгалтерського обліку звітності та контролю банку, та маючи в силу своїх обов`язків доступ до каси, незаконно вилучила - забрала з каси ввірені їй на підставі укладеного договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, грошові кошти в загальній сумі 16 556 грн., тим самим привласнивши їх. В подальшому привласненими грошовими кошами ОСОБА_7 розпорядилась на власний розсуд, тим самим спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на загальну суму 16 556 грн.

Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляційній скарзіпросить вирок змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.191 КК України у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк один рік; за ч.3 ст.191 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк три роки; за ч.2 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі сто п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень; за ч.3 ст.358 КК України у виді двох років позбавлення волі; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на три роки, з позбавленням права обіймати посади пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк три роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк два роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтуванні вказує, що на момент призначення покарання, обвинувачена ОСОБА_7 мала на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження якої долучено стороною захисту на стадії з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами. Однак, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме призначено покарання у виді обмеження волі, яке не могло бути призначено їй, відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні додаткового покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у резолютивній частині вироку не сформульовано чітко, якою діяльністю заборонено займатись та які посади обіймати.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченої, яка не заперечувала проти вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому місцевий суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.ч.1, 3 ст.191, ч.ч.2, 3, 4 ст.358 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із положень п.п.2,3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання: відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, санкцією ч.2 ст.358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч.4 ст.358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

При цьому, положеннями ч.3 ст.61 КК України визначено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Також, відповідно до ч.3 ст.60 КК України арешт не застосовується до осіб віком до шістнадцяти років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 має на утриманні дитину до 14 років - доньку ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_20 від 30 листопада 2017 року (а.с.143).

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у оскаржуваному вироку призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі, застосував закон, який не підлягав застосуванню, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного вироку, визнавши ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191 та ч.3 ст.191 КК України, суд першої інстанції призначив їй додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року № 7, рішення суду про позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю повинно бути чітко сформульованим у резолютивній частині вироку, щоб не виникало будь-яких сумнівів під час його виконання.

Зазначивши у вироку, що обвинувачену позбавлено права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд фактично не вказав, якою саме діяльністю її позбавлено права займатися та які саме посади обіймати заборонено.

З урахуванням вищевказаного, а також ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченої, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та вважати її засудженою: за ч.1 ст.191 КК України у виді одного року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із обігом товарно-матеріальних цінностей на строк один рік; за ч.3 ст.191 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із обігом товарно-матеріальних цінностей на строк три роки; за ч.2 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі сто п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дві тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень; за ч.3 ст.358 КК України у виді двох років позбавлення волі; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 404, 405, 407, 409, 4019 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із обігом товарно-матеріальних цінностей на строк 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із обігом товарно-матеріальних цінностей на строк 3 (три) роки;

- за ч.2 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі сто п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.3 ст.358 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані із обігом товарно-матеріальних цінностей на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: