СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4459/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , який є власником майна, на яке накладено арешт, про скасування арешту з майна, а саме просив скасувати арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2023 року у справі за № 759/7651/22, зазначишив, що даний арешт накладено незаконно.

Представник заявника-адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримав.

Слідчий в судове засідання не з"явився, надав заяву, якою не заперечує про задоволення клопотання.

Судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР 04.04.2023 року за №0000525 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, пердбаченого ч.1 ст.263, ч. 4 ст. 187 КК України.

В рамках даного провадження 28.04.2022 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва було задоволено клопотання про накладення арешту на майна, яке належить ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що на даний час проведено по справі всі слідчі дії, і необхідність в арешту відпала, то вважаю, клопотання підлягає задоленню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, а саме: на мобільний телефон iPhone Pro Max, темно-зеленого кольору IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з сімкарткою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1