Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4585/22
Провадження № 1-кп/490/458/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня2022 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, раніше засуджувався:

-05 вересня 2022 року Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України до 240 годин громадських робіт;

-03 лютого 2023 року - Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України до 05 років позбавлення волі, а за сукупності цього вироку та вироку від 05 вересня 2022 року остаточно до 05 років 10 днів позбавлення волі;

-30 березня 2023 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України до 05 років позбавлення волі, а за сукупністю цього злочину та злочинів, за який був засуджений попередніми вироками остаточно до 05 років 10 днів позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ)/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

Під час дії військового стану ОСОБА_4 :

будучі засудженим 05 вересня 2022 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України;

вчинивши:

-09 вересня 2022 року злочин передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України (за вчинення якого був засуджений вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2023 року);

-в період з 10 по 12 вересня 2022 року злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України (за вчинення якого був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 березня 2023 року)

вчинив новий злочин проти власності за таких обставин.

10 жовтня 2022 року в період часу з 18:21 по 18:27 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину "Міда", що розташований за адресою: місто Миколаїв, вул. 3 Слобідська, 17, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вилучив блок цигарок марки Camel Blue, який складається з 10 пачок, загальною вартістю 728 грн. .

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ТОВ "Свантовіт" матеріальну шкоду у загальному розмірі 728 грн. 80 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Позиції сторін.

1. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вважав вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною, його дії - кваліфікованими вірно.

З огляду на таке, просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження - в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, а остаточне покарання за приписами частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України.

2. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин визнав повністю та зазначив, що у содіяному кається.

3. Потерпілий у судове засідання свого представника не надіслав, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки представника суд не повідомив.

Враховуючи, що в цьому випадку за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на підставі статті 325 Кримінального Процесуального Кодексу України розглянув справу за відсутності потерпілого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

І……З відомостей залучених до матеріалів кримінального провадження:

-довідки ІЦ № 193-09062023/48001;

-копії вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2023 року;

-копії вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 березня 2023 року

вбачається, що ОСОБА_4 :

-засуджувався 05 вересня 2022 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-вчинив:

-09 вересня 2022 року злочин передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-в період з 10 по 12 вересня 2022 року злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України

ІІ……Про вчинення обвинуваченим нового злочину свідчать наступні зібрані у справі та досліджені судом докази.

1. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що 10 жовтня 2022 року приблизно о 18 годині 20 хвилин перебував у магазині "Міда" на вулиці 3 Слобідській, де вирішив викрасти цигарки, оскільки не мав, на що купити їжу.

За такого він, скориставшись тим, що продавець поклала цигарки та прилавок та відволіклась, взяв їх та залишив магазин.

Після цього вилучені цигарки він продав, а на отримані у такий спосіб гроші купив їжу.

Обвинувачений також зазначив, що у содіяному кається.

2. Враховуючи, що покази обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

3. Вартість викраденого майна сторонами кримінального провадження не оспорюється.

З урахуванням наведеного вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин суд вважає доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання

Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, а також - сприяння ним у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , під час досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

При цьому суд враховує таке.

І……Стосовно ступеню тяжкості вчиненого ним злочину суд відзначає таке.

1.Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України вчинений ним злочин наразі відноситься до категорії тяжких.

2. В той же час, характеру тяжкого цей злочин набуває лише з огляду на наявність такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

2.1. Запроваджуючи Законом № 2117-IX від 03 березня 2022 року підвищену кримінальну відповідальність за цей період, законодавець виходив з того, що: "військові дії агресора [що зумовили необхідність запровадження військового стану] в багатьох випадках спрямовані на мирне населення, об`єкти цивільної інфраструктури, що породжує страх за своє життя та здоров`я, змушує людей полишати свої домівки та майно. Нерідко такі обставини використовуються зловмисниками з метою фактично безперешкодного заволодіння цим майном шляхом проникнення до квартир, житлових будинків, офісів чи закладів торгівлі під час запровадження військового стану"1

В той же час, вчинений ОСОБА_4 злочин вочевидь не є пов`язаним із використанням зловмисником таких обставин

2.2. З тексту згаданої пояснювальної записки також вбачається, що метою запровадження такої кваліфікуючої ознаки був захист головним чином - громадян - які з огляду на обставини військового стану стають, зокрема - в матеріальному плані - особливо вразливими.

Але ці обставини також не мають відношення до обставин, що розглядаються в межах цього кримінального провадження, адже матеріального становища власно громадян не стосуються.

2.3. Суд також відзначає, що під час вчинення злочину, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, магазин " ІНФОРМАЦІЯ_2 " працював у звичайному режимі та запровадження військового стану ніяким чином не відображалось на його /магазину/ роботі.

Ці обставини у їх сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину порівняно з іншими злочинами цієї категорії, що вчинюються під час військового стану, майже до рівня крадіжки, вчиненої повторно.

3. Суд також відзначає, що викрадене ОСОБА_4 майно вочевидь не є особливо цінним, його вартість не є істотною та само по собі його вилучення обвинуваченим в власника вочевидь не здатне породити для власника істотних негативних наслідків.

Ці обставина також певною мірою зменшують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

ІІ……Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 . 0.встановлено, що на обліку в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, негативної характеристики за місцем проживання він не має.

Наведене у сукупності не дає підстав для висновку про те, що цей злочин є наслідком свідомо обраного обвинуваченим способу життя.

Призначення покарання

1. Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначеним ОСОБА_4 , суд враховує перш за все санкцію частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України.

2. Далі суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

2.1. З огляду на це, суд враховує настанови, що містяться у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до яких справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини.

В зв`язку із таким суд нагадує, що ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, як встановлено вище, майже дорівнює ступеню тяжкості крадіжки, вчиненої повторно.

2.2. Суд також нагадує, що характер викраденого майна в цьому випадку ще більш знижує стяупнь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

3. Враховує суд також ставлення обвинуваченого до скоєного.

З огляду на наведене суд вважає, що ОСОБА_4 не може бути призначене інакше покарання, ніж у розмірі найнижчої передбаченої законом межі, тобто - у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Призначення остаточного покарання

1. Після вчинення злочину, за який ОСОБА_4 засуджується цим вироком, він був засуджений остаточно вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 березня 2023 року.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за такого йому слід призначити остаточне покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

3. При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує наступне.

Зі змісту вироків від 03 лютого 2023 року та від 30 березня 2023 року, вбачається, що усі злочини, вчинені ОСОБА_4 :

-були вчиненими протягом вкрай короткого періоду часу протягом майже одного місяця

-стосувались аналогічного майна - цигарок;

-були вчинені аналогічним способом з приміщень магазину;

-були вчинені за одних й тих самих умов життя обвинуваченого.

Отже, усі вони є наслідком одного й того ж явища.

За такого суд вважає, що при призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до приписів частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим

Отже, ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у вигляді 05 років 10 днів позбавлення волі.

Порядок застосування покарання.

1. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

2. При цьому на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк покарання, що призначається ОСОБА_4 за цим вироком, слід зарахувати частково відбуте ним покарання за попереднім вироками, а саме - період відбуття покарання у вигляді позбавлення волі (з 21 березня 2023 року до моменту набрання чинності цим вироком) з розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати в межах цього кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлялся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 років.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочинів, за які ОСОБА_4 є засудженим вироками Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 березня 2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років 00 /нуль/ місяців 10 /десять/ днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 частково відбуте ним покарання за попередніми вироками - період з 21 березня 2023 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку 1 день відбутого покарання за 1 день позбавлення волі.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

11.08.2023

1 - пояснювальна записка до проекту закону № 2117-ІХ / https://itd.rada.gov.ua/billInfo/Bills/pubFile/1243626/