Справа № 545/1477/23
Провадження № 1-кп/545/280/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, водія-електриком ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України

у с т а н о в и в :

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000435 від 14.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_6 на поруки колективу.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та просила суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, з передачею його на поруки колективу ІНФОРМАЦІЯ_3 , де обвинувачений працює на водія-електрика.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник просили суд відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про передачу ОСОБА_6 на поруки колективу.

Заслухавши заявлене клопотання, думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд доходить до такого.

Відповідно до ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінального проступку або нетяжкого злочину; 3) особа щиро розкаялася; 4) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 5) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не заперечує проти закриття кримінальної справи за цією нереабілітуючою підставою.

Підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна.

Суд зауважує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду в постанові 12 листопада 2020 року у справі № 495/5499/18 наголосив, що поняття «щире каяття» відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Як вказано у клопотанні колективом ІНФОРМАЦІЯ_4 на загальних зборах розглянуто питання про взяття обвинуваченого на поруки, зазначено на наявність підстав за ст.. 47 КК України, зокрема, що обвинувачений щиро покаявся, був мобілізований 24.02.2022 року на добровільній основі, дисциплінований і відповідальний, надзвичайно трудолюбивий, виконує покладені на нього обов`язки навіть понаднормово, професійно підготовлений, не мав жодних порушень трудової дисципліни. При цьому вказано, що його вчинок, який стався 14.12.2022 року, був предметом розгляду під час внутрішнього розслідування і за ці дії ОСОБА_6 вже поніс належне покарання, однак в клопотанні не конкретизовано, яке саме належне покарання має на увазі автор звернення. Також колектив зобов`язався здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 , нових злочинів, його перевиховання і виправлення шляхом залучення до виконання своїх професійних обов`язків і проведення профілактичної роботи.

На підтвердження викладених в клопотанні доводів додано протокол без номеру загальних зборів колективу ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навіть не містить дати проведення цих зборів, зазначено лише місяць та рік, що викликає сумнів в дійсності їх проведення.

В протоколі на обґрунтування прийнятого рішення вказано, що обвинувачений дисциплінований, має шанс на виправлення в колективі, наполегливою працею допомагає країні, в результаті ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження, а потерпілий ушкодження середньої тяжкості. Зазначено, що ОСОБА_6 щиро покаявся в скоєному і як найскоріше намагався відновитись після отриманих травм та приступити до роботи.

Однак, згідно з протоколом загальних зборів питання взяття обвинуваченого на поруки було першим у порядку денному, при цьому в ньому не вказано, що ОСОБА_6 був присутнім і надавав з приводу розгляду цього питання будь-які пояснення, в тому числі, що свідчили про його щире каяття.

Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування не встановлено обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 у виді щирого каяття, передбачену п.1 ч. 1 ст. 66 КК України, як і не встановлено її під час судового розгляду клопотання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у повному обсязі, Потерпілим просив суд відмовити в задоволенні клопотання про передачу обвинуваченого на поруки, подав цивільний позов.

Судом не встановлено, що ОСОБА_6 висловлював жаль з приводу вчиненого, вчинив якісь дії, які свідчать про дійсне, а не уявне щире каяття обвинуваченого, отже, суд не прийшов до висновку про наявність у його діях щирого каяття. При цьому суд зауважує, що у певній частині обвинувачений визнав вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди, і факт добровільного відшкодування шкоди потерпілому дійсно може додатково свідчити про щире каяття винної особи. Проте оцінюючи факт наявності або відсутності такого відшкодування шкоди потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування шкоди тощо. Як зазначив потерпілий під час розгляду даного клопотання, обвинувачений перед ним не вибачався, йому не телефонував, його не відвідував, його станом здоров`я не цікавився, будь-яку шкоду не відшкодовував.

Аналізуючи зміст заявленого клопотання, викладених в ньому доводів, а також зміст протоколу загальних зборів колективу, суд звертає увагу, що будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 на час розгляду цього питання колективом щиро розкаявся, немає.

Зважаючи на те, що власне звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 47 КК України є правом суду, а не обов`язком, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання є передчасним, необґрунтованим та не містить підтвердження всіх тих обставин, які є підставою для застосування положень ст.. 47 КК України та звільнення особи від кримінальної відповідальності й закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до положень ст.. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Водночас згідно з положеннями ст.. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілим ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 03.05.2023 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

01.05.2023 ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , Моторного (транспортного) страхове бюро України, третя особа ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Форма і зміст позовних заяв відповідають вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Згідно правил частини 5 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на вказані правила, цивільні позови приймаються судом до розгляду у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 316, 369-372, 395 КПК України, ст. 47 КК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, з передачею його на поруки колективу - відмовити

Визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Визнати ОСОБА_8 цивільним позивачем у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , Моторного (транспортного) страхове бюро України, третя особа ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення прийняти до розгляду у кримінальному провадженні.

Залучити як цивільних відповідачів за позовом ОСОБА_8 до участі у кримінальному провадженні ІНФОРМАЦІЯ_6 , Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Копії позовних заяв з додатками вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та направити цивільним відповідачам ІНФОРМАЦІЯ_5 , Моторному (транспортному) страховому бюро України

Позивачам до закінчення підготовчого судового засідання подати до суду, у разі наявності, докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Встановити цивільним відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право направити до суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Визначити третій особі п`ятнадцятиденний строк для подання пояснення на позовну заяву, яке повинне відповідати ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України.

Встановити цивільним позивачам п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву (у разі його надіслання цивільним відповідачем) для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (відповідачу).

Визначити третій особі п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву ( у разі його надіслання відповідачем) для подання пояснення на відзив, яке повинне відповідати ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України.

Встановити цивільним відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив ( у разі його надіслання позивачем) для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (позивачу).

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ