ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2629/23 Справа № 192/1024/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кам`янське Дніпропетровської області, засудженого вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, що відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)»,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року у задоволенні подання ДУ Солонянська виправна колонія (№21) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений протягом строку відбування покарання мав негативну поведінку, вчиняв порушення режиму утримання, до вересня 2022 року жодної соціальної активності не проявляв, що свідчить, що поведінка засудженого змінилася з метою отримання умовно-дострокового звільнення, а не з метою виправлення. Окрім цього, суд врахував, що ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року було відмовлено в задоволенні подання адміністрації колонії в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого, тоді як наявні матеріали особової справи не підтверджують особових змін в поведінці засудженого та в ставленні ним до праці. При цьому, суд взяв до уваги й те, що у засудженого середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а не низький, що також свідчить, що засуджений не довів свої виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання начальника ДУ Солонянська виправна колонія (№21) та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор вважає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що засуджений за весь період відбування покарання працює, до праці ставиться сумлінно, режиму утримання дотримується, має 7 заохочень, два стягнення за час перебування у іншій установ, які погашені за спливом часу, виконує вимоги персоналу установи, дотримується режиму відбування покарання, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, визнає свою вину, заборгованостей за виконавчими листами не має, питання реєстрації та працевлаштування останнього вирішено. На думку прокурора, засуджений довів своє виправлення та може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

В апеляційній скарзі засуджений просить переглянути судове рішення, оскільки вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та засудженого, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставної відмови у застосуванні до ОСОБА_7 умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений не довів своє виправлення, тому не може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, призначене йому вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2021 року за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» днювальним складу ВІ та ГЗ установи. Згідно довідки про заохочення та стягнення має сім заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що застосовані до нього 19 жовтня 2021 року, 21 січня 2022 року, 19 липня 2022 року, 30 серпня 2022 року, 13 жовтня 2022 року, 23 січня 2023 року та 11 квітня 2023 року.

Засуджений за весь період відбування покарання має два стягнення за порушення режиму утримання, одне з яких 08 січня 2021 року у виді поміщення до карцеру. Згідно наявних в особовій справі характеристик засуджений за весь період відбування покарання характеризується задовільно, на даний час приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь в роботі самодіяльних організацій, в реалізації програм диференційованого виховного впливу, до вересня 2022 року така соціальна активність засудженого була відсутня.

Окрім цього, ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2022 року було відмовлено в задоволенні подання адміністрації колонії в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений характеризується задовільно, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, раніше звільнявся від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, проте це не завадило йому продовжити злочинну діяльність.

Окрім цього, поведінка ОСОБА_7 не сталою, про що свідчить наявність в нього заохочень, отриманих лише напередодні двох звернень до суду.

Більш того, Солонянським районним судом Дніпропетровської області 18 жовтня 2022 року відмовлено в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання та з цього часу засудженим отримано лише 2 заохочення, які свідчити про його виправлення не можуть.

Доводи прокурора про неврахування судом особи засуджено з огляду на наведені обставини не заслуговують на увагу.

Як вбачаться з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

На переконання колегії суддів, докази того, що поведінка ОСОБА_7 зазнала суттєвих змін, матеріали справи не містять, як й доказів доведення його виправлення ставленням до праці.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4