Справа № 405/6271/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 05.02.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не маючого на утриманців, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та угоду про визнання винуватості від 01.09.2023, укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, за наступних обставин.

24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН). До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є російська федерація). Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава мас невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статут ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканою.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 російською федерацією.

31.05.1997 відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та федеральним Законом російської федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору російська федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та російською федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або заірози силою, невтручання у внутрішні справи.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, ідо Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою.

При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

В порушення вищевказаних умов міжнародних договорів та ігноруючи положення Конституції України, 20 лютого 2014 року вище політичне та військове командування російської федерації розпочало агресію та вторгнення до суверенних кордонів України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VІІ констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VІІІ визначено, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

У зв`язку з викладеним, ІНФОРМАЦІЯ_2 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від

24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленими особами було створено Telegram-канали під назвами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 та «СОЛОВЬЁВ» ( ІНФОРМАЦІЯ_5 з використанням яких здійснюється збір матеріальних ресурсів підрозділам збройних формувань держави-агресора та терористичних організацій «Л/ДНР», публікуються фото- та відеозвіти про надання такої матеріальної допомоги. З метою збору матеріальних ресурсів у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) було вказано криптовалютний гаманець НОМЕР_1 , а у Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 - криптовалютний гаманець НОМЕР_2 .

22.03.2022 о 08 год. 08 хв. громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому ноутбук «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1WK, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи іх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив переказ криптовалюти у сумі 0.001 ВТС на криптовалютний гаманець Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (https://t.me/lisenkol972) 1YoBdyiL4TTVsCWmJ93TkfU2als9UfJcY (TXIDbd38fo104110c873bf275cb05dbab70491c2adbc4aafe52755ble32d4bb286dd), чим вчинив передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

04.04.2022 о 14 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому ноутбук «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1WK, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив переказ криптовалюти у сумі 49 USDT на криптовалютний гаманець Telegram-каналу « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (TXID2b9lc738893fel4cb3a09afee4f55b9e97ed3e5529a0eeb2770558), чим вчинив передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

07.04.2022 о 10 год. 35 хв. громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому ноутбук «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1 WK, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив переказ криптовалюти у сумі 49 USDT на криптовалютний гаманець Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 (TXID81ce38672697ac2977bfd51a964c5ea829b2d3aafle4a7ba71bca7a6bf024ffe), чим вчинив передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

20.04.2022 о 12 год. 05 хв. громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому ноутбук «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1WK, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив переказ криптовалюти у сумі 49 USDT на криптовалютний гаманець Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), чим вчинив передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

20.04.2022 о 12 год. 15 хв. громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи належний йому ноутбук «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1WK, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснив переказ криптовалюти у сумі 49 USDT на криптовалютний гаманець Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (https://t.me/SolovievLive) ІНФОРМАЦІЯ_9 (TXID17e5fe871 ac2bdc495f3c2386e2cdf7093d4b3ee527a5950664e8c4184f0е79е), чим вчинив передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Вказав, що дійсно 22.03.2022 о 08 год. 08 хв., 04.04.2022 о 14 год. 30 хв., 07.04.2022 о 10 год. 35 хв. та 20.04.2022 о 12 год. 05 хв. здійснив передачу матеріальних ресурсів на криптовалютний гаманець телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також 20.04.2022 о 12 год. 15 хв. на криптовалютний гаманець Telegram-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

У вчиненому розкаюється.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.111-1 КК України,як передача матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора.

01.09.2023 між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони, враховуючи пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з конфіскацією майна, а саме: мобільного телефону «Apple IPhone Xs Мах», моделі MT502FS/02, s/n НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , ноутбуку «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1WK.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» та КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» не перебуває, одружений, 01.05.2023 нагороджений відзнакою Всеукраїнського обєднання громадян «Країна» «За гідність та патріотизм», раніше не судимий.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.111-1 КК України,у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

З урахуванням наявності пом`якшуючих обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутності обтяжуючих обставин, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, дій ОСОБА_5 , спрямованих на розкриття вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що сторонами правомірно узгоджено покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого в санкції ч.4 ст.111-1 КК України, з конфіскацією майна, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення та його перевиховання.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 01.09.2023 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати на залученням експертів під час досудового розслідування в сумі 9603,28 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.374, 472-475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду від 01.09.2023 про визнання винуватості укладену між прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 ,у присутності адвоката захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1КК України і призначити узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з конфіскацією в дохід держави майна, а саме: мобільного телефону «Apple IPhone Xs Мах», моделі MT502FS/02, s/n НОМЕР_3 , ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , ноутбуку «Apple MacBook Air», s/n FVFV3TNNJ1WK, що постановою від 05.05.2023 визнані речовими доказами, упаковані до поліетиленового пакету «Висновок експерта №3042/3044/23-27, експерт ОСОБА_8 » та зберігаються в камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Кіровоградській області.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 9603,28 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9