УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 127/31334/19

Провадження № 51-4387 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбурга РФ, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 05 вересня 2019 по 08 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_5 05 вересня 2019 року приблизно о 09:30 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, вчинив сварку із своєю сусідкою ОСОБА_6 . В цей час інша сусідка, ОСОБА_7 , у якої з ОСОБА_8 склалися тривалі неприязні стосунки, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , почула сварку та, вийшовши на вулицю, побачила штовханину і словесну перепалку між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , зробила зауваження останньому щодо припинення ним протиправних дій відносно ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , маючи при собі револьвер марки «Альфа 440» № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер), виробництва Чехії, який відповідно до висновку експерта № 319 від 21.10.2019 до вогнепальної зброї не відноситься, а призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм, перебуваючи приблизно на відстані одного метра від ОСОБА_7 , розуміючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, маючи на меті позбавити ОСОБА_7 життя, достовірно знаючи про її похилий вік, дістав із правої кишені куртки револьвер марки «Альфа 440» та здійснив із нього один прицільний постріл в голову ОСОБА_7 , влучивши у ліву частину голови.

Внаслідок цього ОСОБА_7 згідно із висновком судово-медичної експертизи № 1090 від 26.09.2019 отримала тілесні ушкодження у виді поверхневої забійної рани, садна та синця в тім`яній ділянці ліворуч, що належать до легких тілесних ушкоджень, що не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, виникли від дії тупого предмета (предметів) з обмеженою сферичною поверхнею. Одразу після отримання поранення ОСОБА_7 втекла до приміщення будинку та викликала швидку медичну допомогу.

Вчинений ОСОБА_5 злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки внаслідок здійсненого ОСОБА_9 прицільного пострілу в голову ОСОБА_7 не були вражені життєво важливі органи останньої та отримані потерпілою тілесні ушкодження не стали небезпечними для її життя, а зброю у ОСОБА_5 забрали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були присутні на місці події, позбавивши його можливості довести злочин, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , до кінця.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни. За апеляційною скаргою прокурора апеляційне провадження було закрито.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі обвинуваченого, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні докази, які б доводили наявність у ОСОБА_5 умислу, спрямованого на замах на вбивство потерпілої ОСОБА_7 .

Вказує, що ОСОБА_5 визнав те, що спричинив потерпілій тілесні ушкодження, однак умислу направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 у нього не було. Зазначає, що суд належним чином не врахував покази свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_5 добровільно передав йому револьвер. У зв`язку з цим захисник вважає, що такі діяння ОСОБА_5 свідчать про його самостійну відмову від подальшого спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки в барабані револьвера були ще невикористані набої.

Зазначає, що суд, належним чином не врахував того, що у ОСОБА_5 був умисел лише відігнати від себе пострілом, зробленим навмання, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які напали на нього з кулаками, а оскільки під час пострілу він був без окулярів, то погано бачив, куди саме він стріляє. Стверджує, що ОСОБА_5 не направляв зброю в сторону потерпілої і наміру її вбивати не мав.

У зв`язку з цим захисник вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Захисник також зазначає, що апеляційний суд формально погодився з висновками суду першої інстанції щодо призначеного покарання і належним чином доводи апеляційної скарги захисника щодо застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України не проаналізував. Вважає, що судами не було належним чином враховано дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він є особою похилого віку та має хронічні захворювання, а тому може бути виправлений без позбавлення волі.

Крім цього, в цьому аспекті не врахована й позиція потерпілої, а також наявність підстав для звільнення підзахисного від покарання на підставі положень ст. 84 КК України.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду першої інстанції.

Крім цього, касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами нижчих інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в цілому.

Тому колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи касаційної скарги захисника щодо неправильної, на його думку, оцінки судами досліджених доказів за відсутності або безпідставності конкретних доводів щодо неналежності, недопустимості чи недостовірності окремих досліджених судом доказів.

Щодо тверджень захисника ОСОБА_4 про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і не спростував доводів апеляційної скарги захисника, поданої на вирок суду першої інстанції, колегія суддів касаційного суду вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Зі змісту ухвали апеляційного суду від 17 травня 2023 року вбачається, що захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 подавав апеляційну скаргу, яку підтримав засуджений. Зокрема захисник у доводах апеляційної скарги зазначав лише про суворість призначеного покарання та просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі положень ст. 75 КК України, проти чого засуджений не заперечував.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кримінально-правова оцінка його діянь за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у апеляційній скарзі захисником ОСОБА_4 не оспорювалася.

Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції, обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, поклав в основу вироку зібрані у встановленому законом порядку та досліджені у судовому засіданні докази.

За змістом вироку місцевого суду суд безпосередньо дослідив показання самого обвинуваченого про триваючий протягом певного часу з потерпілою ОСОБА_7 конфлікт та неприязні відносини; про те, що він витягнув револьвер, який знаходився на ремені поясу штанів і який він постійно носить при собі та, не попереджаючи про свої наміри, зробив постріл навмання, не прицілюючись та не наставляючи його на ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 ; про те, що він не може пояснити, яким чином потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.

Також суд дослідив показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також письмові докази, серед яких протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 05 вересня 2019 року;протокол огляду місця події, протокол слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , висновки експертів.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_5 знає давно, вони живуть по сусідству, будинки навпроти один одного, між нею та обвинуваченим неприязні стосунки. В першій половині дня 05 вересня 2019 року вона була вдома. Перебуваючи на кухні свого будинку, почула чоловічий, а потім жіночий крики. Вона виглянула у вікно і побачила як обвинувачений кулаками замахується на ОСОБА_6 та за плечі пригнув її вниз до землі. Потерпіла вибігла на вулицю, де побачила, що ОСОБА_6 , невідомий їй чоловік та обвинувачений стоять біля хвіртки будинку, де проживає обвинувачений, і сваряться. Потерпіла підбігла до ОСОБА_6 , сказала викликати до обвинуваченого поліцію. В цей момент вона почула звук пострілу і у неї запекло вище скроні. Потерпіла зразу зрозуміла, що обвинувачений вистрілив, і що в неї попала куля, оскільки обвинувачений раніше хвалився, що має пістолет. Потерпіла відчула, як по обличчю та руках у неї тече кров. Тоді вона ще раз сказала ОСОБА_6 викликати поліцію і, повернувшись, побачила що ОСОБА_5 стоїть з направленим на неї пістолетом. Потерпіла зразу побігла додому, зупинити кров та викликала швидку і поліцію. Швидка допомога та поліція приїхали приблизно через 10 хв., працівники поліції всіх допитали, медичні працівники зашили потерпілій рану, зупинили кров, зробили укол, поміряли тиск, який на той момент був підвищений.

Також потерпіла зазначала, що їй було відомо, що у обвинуваченого є пістолет. Він рік тому казав їй, що, у разі, якщо хтось буде мати до нього претензії, буде стріляти. З якою метою обвинувачений при собі носив пістолет, потерпілій невідомо. Після того, як пролунав постріл, потерпіла не бачила, що далі відбувалося і що сталося з пістолетом. Коли потерпіла вибігла з свого будинку та підбігла до ОСОБА_6 , вона на обвинуваченого не дивилася, тому не знає, чи був у нього на той момент вже в руках пістолет.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердили покази потерпілої ОСОБА_7 , і вказали, що після пострілу револьвер у обвинуваченого забрав його товариш ОСОБА_10 і передав ОСОБА_11 , яка перебуває з ОСОБА_5 у дружніх стосунках. ОСОБА_11 отриманий від ОСОБА_10 револьвер забрала і заховала у дворі будинку, де ця зброя в подальшому була вилучена працівниками поліції. При цьому свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона зрозуміла, що потрібно забрати пістолет, щоб не було більшої біди.

Окрім того судом першої інстанції були досліджені письмові докази, які перелічені у змісті вироку і яким суд надав належну правову оцінку. Серед них:

протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 05 вересня 2019 року, в якому вона просила вжити заходів до її сусіда ОСОБА_5 , який за допомогою пристрою, схожого на пістолет, спричинив їй тілесні ушкодження, а саме вистрілив у голову, в ліву скроневу ділянку;

протокол огляду місця події від 05 вересня 2019 року та ілюстративні таблиці до нього, згідно з якимв ході проведення було оглянуто територію АДРЕСА_2, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , які знаходяться навпроти один одного, й де виявлено пляму речовини бурого кольору, а також було виявлено та вилучено пістолет марки «Альфа 440» № НОМЕР_1 та 6 патронів із маркуванням «жолудь», використаний набій та два пошкоджених;

протокол проведення слідчого експерименту від 22 жовтня 2019 року, згідно з яким за участю понятих, інших осіб, потерпіла ОСОБА_7 розповіла та показала про події, які відбулися вранці 05 вересня 2019 року, та відтворила механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

протокол проведення слідчого експерименту від 22 жовтня 2019 року, згідно з яким за участю понятих, інших осіб свідок ОСОБА_6 розповіла та показала про події, які відбулися вранці 05 вересня 2019 року та відтворила механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

протокол проведення слідчого експерименту від 11 листопада 2019 року, згідно з яким за участю понятих, інших осіб, захисника свідок ОСОБА_11 розповіла та показала про події, які відбулися вранці 05 вересня 2019 року за адресою АДРЕСА_2;

протокол проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2019 року, згідно з яким за участю захисника свідок ОСОБА_10 розповів та показав про події, які відбулися вранці 05 вересня 2019 року;

висновок експерта № 1090 від 26.09.2019, згідно з яким у ОСОБА_7 було виявлено тілесні ушкодження: поверхнева забійна рана, садно та синець в тім`яній ділянці ліворуч. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння та не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.), виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, давність утворення можлива в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи від 10 вересня 2019 року.

висновок експерта № 319 від 21.10.2019, згідно з яким револьвер, вилучений 05.09.2019 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2, до вогнепальної зброї не відноситься, а є револьвером моделі «ALFA 440», № НОМЕР_1 , калібру 4 мм (Флобер), виробництва Чехії, призначений для тренувальної стрільби патронами Флобера кільцевого запалення калібру 4 мм. Будь-які зміни до конструкції револьвера не вносилися. Револьвер придатний для стрільби.

Шість патронів, які вилучені 05.09.2019, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2, є патронами калібру 4 мм, конструкції «Флобера», призначеними для тренувальної стрільби поза межами спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ) з револьверів калібру 4мм (Флобера) і до категорії боєприпасів не відносяться.

Три гільзи, які надані на дослідження є частинами патронів, а саме стріляними гільзами патронів Флобера кільцевого запалення, калібру 4 мм, конструкції «Флобера», які призначені для тренувальної стрільби поза межами спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ), до категорії боєприпасів не відносяться, призначені для стрільби з револьверів калібру 4 мм (Флобера).

Оцінивши вказані вище та інші докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Щодо доводів касаційної скарги захисника про те, що судом першої інстанції було неправильно кваліфіковано дії ОСОБА_5 , оскільки він не мав умислу на вбивство потерпілої, на що не звернув уваги апеляційний суд, то колегія суддів Верховного Суду вважає ці доводи необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, сторона захисту в суді першої інстанції наполягала на відсутності у ОСОБА_5 наміру вбити потерпілу та на випадковості завдання їй тілесних ушкоджень. Таку версію сторони захисту було ретельно перевірено місцевим судом і спростовано через її неузгодженість з матеріалами провадження й обставинами вчиненого кримінального правопорушення.

Вказана позиція місцевого суду, з якою погодився й апеляційний суд, вбачається обґрунтованою з огляду на таке.

Умисне вбивство, передбачене статтею 115 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Питання спрямованості умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема потрібно враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, при вирішенні питання щодо кваліфікації діянь ОСОБА_5 суди врахували те, що між обвинуваченим і потерпілою склалися тривалі неприязні відносини, виник конфлікт у зв`язку із зухвалою поведінкою ОСОБА_5 ; характер, послідовність, рішучість дій обвинуваченого, який умисно дістав револьвер, який був при ньому, і здійснив постріл, внаслідок якого потерпілій були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Місцевим судом враховано, що обвинувачений знав про те, що заряджений револьвер вистрілює кулі, які мають вражаючі властивості. Під час сварки, яка мала місце 05 вересня 2019 року, ОСОБА_5 розумів, що в його руках знаходиться зброя, яка хоч і не є вогнепальною, але має вражаючі властивості, і внаслідок пострілу куля може бути завдати шкоди життю чи здоров`ю людини.

Тому суд прийшов до висновку, що під час зазначеного конфлікту внаслідок прицільного пострілу з револьвера, який здійснив обвинувачений, куля влучила у життєво важливий орган - голову потерпілої ОСОБА_7 , і їй були спричинені тілесні ушкодження.

Також судами було враховано поведінку засудженого під час вчинення злочину, зокрема те, що він припинив свої протиправні дії у зв`язку з втручанням інших осіб. Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, з чим погоджується й колегія суддів касаційного суду.

Зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; причини, з яких злочин не був доведений до кінця; ступінь його суспільної небезпеки; дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має похилий вік та незадовільний стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав визнання вини, щире каяття, вчинення злочину особою похилого віку, яка хворіє хронічними захворюваннями. Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на це, суд дійшов правильного висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_5 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових правопорушень.

Підстав для пом`якшення покарання, в тому числі й для застосування положень ст. 75 КК України, а також підстав вважати призначене ОСОБА_5 покарання явно несправедливим внаслідок суворості, не вбачається.

На застосуванні до засудженого положень ст. 84 КК України, як зазначено у касаційній скарзі, захисник не наполягає, хоча стверджує, що для цього є відповідні підстави. При цьому захисник не позбавлений права поставити це питання перед судом в окремому провадженні щодо аспектів виконання покарання.

Вінницький апеляційний суд, переглянувши вирок в апеляційному порядку, дав належну оцінку доводам апеляційної скарги захисникаОСОБА_4 й обґрунтовано залишив її без задоволення, а вирокВінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2023 року - без зміни. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2023 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2023 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3