ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/206/23 Номер провадження 11-кп/814/2026/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року у кримінальному провадженні №0000016,

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою під час розгляду кримінального провадження стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заможне Глобинського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої директором Агенції регіонального розвитку Полтавської області «Офіс євроінтеграції», не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 та ч.4 ст.358 КК України, суд змінив запобіжний захід із застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 200640 грн, на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, до 23 липня 2023 року, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати ухвалу суду про зміну підзахисній запобіжного заходу із застави на цілодобовий домашній арешт.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до такого.

Відповідно до приписів ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.331 КПК України, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Разом з тим, зміна запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт під час судового провадження в суді першої інстанції не відноситься до передбачених статтею 392 КПК судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, вказаним рішенням визнано неконституційними виключно положення щодо неможливості апеляційного оскарження ухвал про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення рішення по суті, та не стосується ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт, про оскарження якої вказано в апеляційній скарзі захисника.

Враховуючи наведене, ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року про зміну щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави на домашній арешт апеляційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Оскільки захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтям 392 та 399 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 травня 2023 року у кримінальному провадженні №0000016, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач ОСОБА_2