Провадження № 1-кс/686/4497/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000539,

встановив:

30.05.2023 року заступник начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке, на думку слідчого, належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: на земельну ділянку, з кадастровим номером :33:001:0079, площею 0,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку, з кадастровим номером :04:008:0109, площею 1,4829 га., що розташована за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, с/рада Кадиївська; а також на автомобіль марки ВАЗ 2107, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, крім того, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч. 2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Клопотання слідчого складено формально та містить лише посилання на ряд статей КПК, які регламентують порядок накладення арешту на майно, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, з зазначенням, за яких обставин вчинялась ці правопорушення, перелік майна, яке належить ОСОБА_4 та на яке слідчий просить накласти арешт. Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий взагалі не зазначає, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні.

Зокрема, у клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке, на думку слідчого, належить ОСОБА_4 , однак, до матеріалів клопотання не долучено актуальної інформації про те, хто на сьогоднішній день являється власником майна, на яке він просить накласти арешт, та в чиєму володінні це майно перебуває, хоча мав би до клопотання слідчий долучити документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Так, із долученої до клопотання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №333920450 від 30.05.2023 р.), вбачається, що на земельна ділянка, з кадастровим номером :33:001:0079, яка, очевидно, раніше належала ОСОБА_4 , на сьогоднішній день йому не належить, крім того, долучена до матеріалів клопотання копія реєстраційної картки ТЗ, без зазначення дати її видачі, не може свідчити, що автомобіль марки ВАЗ 2107, 1993 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який у 2007 році був зареєстрований за ОСОБА_4 та, в подальшому, знятий з обліку, на даний час належить останньому.

Крім того, у клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України, санкції яких не передбачають покарання у вигляді конфіскації майна, однак, до клопотання не долучено копію цієї підозри, більш того, долучений до клопотання витяг з ЄРДР не містить відомостей про особу, якій повідомлено про підозру, не долучено до матеріалів клопотання підтверджуючих даних, що в рамках кримінального провадження було пред`явлено цивільний позов (у випадку, якщо метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення).

Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України.

Також, матеріали клопотання свідчать, що слідчий звернувся із відповідним клопотанням про арешт й того майна, яке, очевидно, належить третім особам, хоча, суб`єктом звернення із таким клопотанням, за наявності правових підстав, мав би бути прокурор.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя-

постановив:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000539, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя