Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7881/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17.08.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 жовтня 2023 року.

Визначено підозрюваній ОСОБА_8 заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн.

В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_8 . При цьому, вважає, необґрунтованою підозру висунуту його підзахисній. Зазначає, що слідчим суддею не було встановлено обставин, які свідчили б про наявність відповідних процесуальних ризиків, зокрема, не підтверджено ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, ОСОБА_8 від органів досудового розслідування чи суду ніколи не переховувалася, в розшуку не перебувала. Звертає увагу, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має сина, внуків, позитивно характеризується за місцем роботи, на даний час сумлінно виконує обов`язки медичного директора з поліклінічної роботи КНП «Обласна клінічна лікарня імені О.Ф. Горбачевського», нагороджена почесними подяками, грамотами, заслужений лікар України. Не встановлено і ризику знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів та впливу на інших підозрюваних та свідків, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаного ризику. Наголошує і на тому, що рішення слідчого судді щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 671 000 грн. є завідомо непомірною для підозрюваної, при цьому, слідчим суддею при розгляді клопотання взагалі не досліджувався майновий та сімейний стан підозрюваної, а також не встановлено обставин винятковості прийняття рішення про обрання застави у зазначеному розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №296/7881/23, в провадженні СУ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000001 від 25.04.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

14.08.2023 о 18:30 в зазначеному провадженні, у порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

15.08.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: (1) в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, а так само проханні надати таку вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; (2) сприянні в незаконному переправленні особи через кордон України шляхом надання засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчий СУ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 можливо причетна до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку від 14.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 14.08.2023 у приміщенні ординаторської відділення пульмонології КНП «Обласна клінічна лікарня» за адресою: м. Житомир, вул. Червоного Хреста, 3; протоколом обшуку від 14.08.2023 автомобіля AUDI А6. д.н.з. НОМЕР_1 ; протоколом обшуку кабінету голови ВЛК в ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.08.2023; протоколами допиту та додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 14.08.2023, 28.07.2023, 07.06.2023; протоколом огляду предметів від 09.08.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту» від 24.06.2023, 28.07.2023, 08.08.2023; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо - відео контроль особи від 15.06.2023, 27.06.2023. 04.08.2023, 17.07.2023, 15.08.2023, 08.08.2023; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою від 27.06.2023; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.05.2023, 20.07.2023, 08.08.2023, 15.06.2023, іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку, апеляційні посилання захисника на відсутність у провадженні доказів в підтвердження підозри висунутої його підзахисній, об`єктивно не спростовують обґрунтованості висунутої підозри на даному етапі розслідування провадження, так і не можуть бути об`єктивними (беззаперечними) підставами для визнання безпідставним обрання запобіжного заходу останній у вигляді тримання під вартою.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, на даному етапі вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 могла б вчинити кримінальні правопорушення, передбаченні ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України.

В даному випадку, апеляційні посилання захисника на необґрунтованість підозри висунутої його підзахисній є безпідставними. Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи останнього та підозрюваної в судовому засіданні апеляційного суду не спростовують даних, що ОСОБА_8 причетна до інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.368, ч.3 ст.332 КК України, одне з яких, згідно з положеннями ст.12 КК України є тяжким корупційним, санкція якої передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна (ч.3 ст.368 КК України), яке може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі, тяжкого корупційного кримінального правопорушення, з врахуванням фактичних обставин їх вчинення, суті і характеру цих правопорушень, як і значну суспільну небезпечність вчиненого. На думку апеляційного суду, цей процесуальний ризик є об`єктивно доведеним.

При цьому, слід взяти до уваги фактичні обставини вчинення цих кримінальних правопорушень, професійні та соціальні зв`язки підозрюваної, в т.ч. з працівниками медичних та державних органів різного рівня, відсутність у підозрюваної законодавчих обмежень у перетині державного кордону України, обізнаність про способи та умови, які дають право на перетин кордону за станом здоров`я в умовах воєнного стану, якими володіє підозрювана в силу посади медичного директора та голови позаштатної військово-лікарської комісії, наявність у останньої відповідно матеріальної спроможності для виїзду за межі державного кордону України або можливість переховування в межах території України. Вище зазначене не спростовано стороною захисту в суді апеляційної інстанції.

На думку апеляційного суду, наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про обґрунтовану наявність ризику переховування підозрюваної ОСОБА_8 від органів досудового розслідування, суду, як і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Останній ризик опосередковано підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_8 , в силу своєї посади та тривалий досвід роботи в медичній сфері, має широке коло професійних та соціальних зв`язків, серед службових осіб різних медичних установ, користуючись якими підозрювана може прямо або опосередковано здійснювати тиск на співробітників та підлеглих осіб з метою незаконного впливу на перебіг досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень.

В свою чергу, в даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваній, остання може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків - підлеглих ОСОБА_8 працівників медичної установи, з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Є доведеним, в даному випадку, і процесуальний ризик перешкоди кримінальному провадженню шляхом знищення, приховування речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин цього кримінального провадження, які на теперішній час не віднайдені органом обвинувачення з огляду на початкову стадію досудового розслідування. В даному випадку, слід врахувати те, що підозрювана обіймає посаду медичного директора з поліклінічної роботи, тощо.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Крім того, належно враховано слідчим суддею і те, що підозрювана ОСОБА_8 розлучена, має постійне місце роботи та обіймає одну з керівних посад КНП «Обласна клінічна лікарня ім.О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради - медичного директора, а в минулому заступника головного лікаря, а також посади голови позаштатної військово-лікарської комісії, має за місцем роботи виключно позитивні характеристики, є інвалідом ІІ групи, має подяки та грамоти від державних органів та громадських організацій, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, навіть з урахуванням вище зазначених фактів, апеляційний суд, в даному випадку, погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним процесуальним ризикам у даному випадку.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання адвоката на те, що його підзахисна має постійне місце проживання, наявність сина та онуків (стійкі соціальні зв`язки), постійного місця роботи та позитивних характеристик за ним, її професійна діяльність, нагороджена почесними подяками, грамотами, як і гарантії сталої процесуальної поведінки підозрюваної, з урахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, їх фактичних обставин, суспільної небезпечності інкримінованого, інших характеризуючих даних про особу підозрюваної та встановлених на даний час процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, недостатньо для доведення, як відсутності ризиків, так і того, що ОСОБА_8 виконуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі Амбрушкевич проти Польщі).

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної на даній стадії досудового розслідування під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи сторони захисту щодо застосування відповідної міри запобіжного заходу, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про застосування даного запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про обрання підозрюваній ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи захисника в частині визначення слідчим суддею під час вирішення клопотання слідчого розміру відповідної застави, в порядку ч.3 ст.183 КПК України, в даному випадку, є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вважає суд апеляційної інстанції, слідчий суддя, визначивши підозрюваній ОСОБА_8 заставу в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн., належно врахував всі норми кримінального процесуального законодавства.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З врахуванням тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, даних про особу ОСОБА_8 , а також встановлених у провадженні процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що саме застава в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в даному конкретному випадку буде відповідати принципам достатності та виваженості, як і буде гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17.08.2023, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12 жовтня 2023 року, з визначенням застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 грн., - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: