СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/357/23
ун. № 759/3137/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування міри покарання відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ірпінь Київської області, українця, громадянина України, з середньою - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.02.2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

09.08.2023 року до суду надійшло подання Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування міри покарання відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Інспектор пробації та засуджений в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України суд розглядає справу за відсутності інспектора та засудженого.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

22.03.2021 року до Бучанського РВ No 2 для виконання надійшов вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року відносно ОСОБА_3 , який набрав законної сили 28.03.2019 р.

22.03.2021 року до Святошинського районного суду м. Києва було направлено подання на, підставі ч. 3 ст. 26 КВК України для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону відносно ОСОБА_3

03.08.2021 року до Бучанського РВ №2 надійшла ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 25.06.2021 року, якою було відмовлено у задоволенні вищезазначеного подання у зв?язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Згідно ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 5-324кс15 від 24.12.2015, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Так, оскільки відомості про вчинення ОСОБА_3 протягом двох років з моменту набрання законної сили обвинувального вироку нового злочину відсутні, так які і відсутні законні підстави вважати, що засуджений ухилявся від відбування покарання, то і немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Тобто, строк виконання обвинувального вироку Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019 року відносно ОСОБА_3 сплинув 29.03.2021 року.

Таким чином, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 не відбув покарання призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.02.2019 він підлягає звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Керуючись ст.ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1