справа № 361/6320/22
провадження № 1-кп/361/700/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Броварського району Київської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, інвалідності не має, неодруженого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, п. 12, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, враховуючи усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_6 міри покарання, яке йому загрожує в разі визнання судом його винуватим (від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна), перебуваючи на волі останній може з метою уникнення від кримінальної відповідальності здійснити спробу втечі за кордон або до будь-якої з окупованих територій нашої держави; незаконно впливати на свідків та потерпілих, на яких він, перебуваючи на волі та фактично проживаючи в одному населеному пункті, може здійснити вплив або тиск у даному кримінальному провадженні з метою викривлення їх показань під час допиту в судовому засіданні задля подальшого випрасовування його та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може повторно вчиняти кримінальні правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення за епізодом ст. 111 КК України. До того ж, в Святошинському районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають більше двох обвинувальних актів стосовно ОСОБА_6 , що дає підстави говорити, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Запобігання до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних засобів не зменшить наявність вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого, не унеможливить вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вказаних ризиків, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, родину, тому вважає достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із використанням електронних засобів контролю.

Адвокат ОСОБА_9 підтримав заперечення адвоката ОСОБА_7 .

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявні заяви потерпілих про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, наголошує на тому, що під час розгляду даного клопотання та прийняття рішення, суд ураховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи питання про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не відпали, не зменшилися та виправдовують прийняття такого рішення.

Суд вважає, що прокурором доведено недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним вище. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який.

Так, застосований запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, суд бере до уваги те, що він, опинившись на волі, зможе вчинити спроби незаконного впливу на свідків, які ще не були допитані в судовому засіданні, переховуватися від суду, або продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, на що вказують такі обставини: ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі злочину, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна; характер пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 злочинів за епізодами ст. 289 та ст. 115 КК України, де останній без вагань застосував зброю, тобто він має навички використання зброї та без вагань може застосувати її до будь-кого з учасників кримінального провадження; не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, однак на розгляді в Святошинському районному суді м. Києва, Дніпровькому районному суді м. Києва та Шевченківському районному суді м. Києва перебувають кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні ряду умисних корисливих кримінальних правопорушень, що дає підстави говорити, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень; не працевлаштований та будь-якого джерела прибутку не має, що вказує на можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень або продовжить вчиняти дії, спрямовані на проведення підривної діяльності проти України, зазначені ризики виключають можливість іншої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а тому на даній стадії кримінального судочинства в якості запобіжного заходу його належить утримувати під вартою.

Також суд бере до уваги суспільну небезпечність злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, його репутацію, вік, стан здоров`я, при цьому наявність у обвинуваченого постійного місця проживання не може свідчити про достатність підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу.

Доводи захисника та обвинуваченого щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими з огляду на те, що вони не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать ані про відсутність, ані про недостатню вагомість встановлених щодо цього обвинуваченого ризиків, у зв'язку із чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі наведеного суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки останній довів обставини, які виправдовують обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому суд враховує вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин суд вважає, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який би забезпечував належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 під час судового розгляду та міг би запобігти зазначеним ризикам, не є можливим.

Беручи до уваги положення абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, суд не призначає обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 197, 331, 371-372, 376, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 17.07.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3