Єдиний унікальний номер 185/2290/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000092 від 17.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Привілля, Луганської області, громадянки

України, з середньою технічною освітою, яка перебуває у

цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючої, зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 16.01.2023 року, о 20.45 год., прийшла до магазину «Продукти-282» Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», який розташований по вул. Центральній, буд. 35, в м. Павлограді, Дніпропетровської області. Виходячи з приміщення вказаного магазину, та перебуваючи біля столів для пакування продуктів, ОСОБА_3 , побачила сірий дитячий рюкзак, в якому знаходився мобільний телефон марки «realme RMX3231» Mobile Phone 2GB/32GB, який на праві власності належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану (згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року). Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, приблизно о 20.49 год. перебуваючи біля столів для пакування продуктів, що знаходяться біля виходу з приміщення магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 та скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вона діє ніким не помічена, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрала сірий дитячий рюкзак, який для не представляє для матеріальної цінності для власника, в якому знаходився мобільний телефон марки «realme RMX3231» Mobile Phone 2GB/32GB, колір: Iron Grey, ІМЕІ: НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , чим спричинила останній матеріального збитку на загальну суму 3000 гривень.

В послідуючому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, та на запитання суду пояснила, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, вона повністю згодна. Додала, що дійсно 16.01.2023 о 20.45 год. в магазині «АТБ» по вул. Центральна м. Павлограда вона побачила дитячий рюкзак, з якого випав мобільний телефон, який вона забрала собі, та покинула приміщення магазину. У скоєному щира кається, та просила вибачення перед потерпілою. та судом за скоєне. Шкоду потерпілій відшкодовано.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила факти, викладені у обвинувальному акті. Просить призначити мінімальне покарання обвинуваченій, претензій до неї матеріального та морального характеру вона не має.

Допитавши обвинувачену, потерпілу, суд вважає, що ОСОБА_3 винна у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Її дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судима, не працює, не одружена, але перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнала у повному обсязі, шкоду відшкодовано.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, відношення останньої до того, що сталося, а саме визнання своєї вини, щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій, яка у судовому засідання не наполягала по позбавлення волі обвинуваченої, тому суд вважає, що її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вона не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (пяти) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон марки «realme RMX3231» Mobile Phone 2GB/32GB, колір: Iron Grey, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1 .