Справа № 333/2509/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, розлученого, маючого повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участі:

слідчого ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

встановила:

20 квітня 2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів на території м. Запоріжжя, при невстановлених слідством обставинах, з метою реалізації свого злочинного наміру в невстановлений для слідства час, місці та особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та подальшого збуту, незаконно придбав невстановлену кількість, але не менш ніж 0,756 гр. речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, що згідно з висновком експерта за результатами проведення судової хімічної експертизи №СЕ-19/108-23/1320-НЗПРАП від 01.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «Канабісом», що знаходилась у двох картонних коробках, в яких знаходились пластівці та полімерний пакет, які діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно зберігав у невстановленому в ході досудового розслідування місці, з метою подальшого збуту вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу.

24.11.2022 в денний час ОСОБА_4 , прибув до терміналу «Нова пошта», що розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул. Брянська, буд. 8, де здійснив дві відправки вказаного наркотичного засобу, з яких в результаті проведення негласної слідчої розшукової дії огляд і виїмка кореспонденції було зроблено зразки, а саме відібрано частини наркотичного засобу з кожної відправки.

Таким чином, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб Канабіс, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесений до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено (Таблиця ІІ, Список №1).

Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно взяти до уваги те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і послідуючого покарання, знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що він знає їх місце проживання, та важливість їх свідчень у подальшому досудовому розслідуванні.

Згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що підтверджується тим, що він не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, за який передбачено покарання від шести до десяти років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотність покарання, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , може переховуватиметься від органів досудового розслідування, чим перешкоджатиме встановленню істини у провадженні.

Крім наявності підстав, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, 19.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України. .

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистої поруки не встановлено осіб, які є такими, що заслуговують на довіру та зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків;

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрювана зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_4 , невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування;

- обрання запобіжного заходу у вигляді застави також є не можливим, оскільки у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів та офіційне місце працевлаштування.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування вважає, що запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тому старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням до суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник додатково зазначила, що ОСОБА_4 нещодавно виписався з лікарні, погано себе почуває, вважає, що він не причетний до відправлення наркотичних засобів, оскільки навіть не відкривав ці посилки.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному 19.04.2023.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; існують ризики, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не гарантують запобіганню їх без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з цивільною дружиною, тобто має міцні соціальні зв`язки, має незадовільний стан здоров`я, перебував у лікарні з діагнозом: Ішемічна хвороба серця: стенокардія, що вперше виникла, 06.05.2023 був виписаний з лікарні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, враховуючи кількість епізодів вчинення кримінального правопорушення (дві відправки наркотичного засобу протягом одного дня), суд переконаний, що запобігти ризикам переховування від суду; незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання підозрюваного строком на два місяці.

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

У клопотанні старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001110, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 строком на два місяці, тобто до 08 липня 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

-уникати спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій областінегайнозабезпечити взяття на облік ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк діїухвали суду тривалістю до 08.07.2023 включно.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження для відома, Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Шевченківськоїокружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1