Справа № 277/1013/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого

по ст. 162 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

11 липня 2023 року близько 11 години у ОСОБА_5 , перебуваючого поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 , виник умисел на порушення недоторканості житла, шляхом незаконного проникнення до будинку, який з листопада 2022 року перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житлового будинку, без розриву в часі, ОСОБА_5 умисно, маючи умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканість житла та недопущення проникнення до житла чи іншого володіння особи, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, відкрив хвіртку воріт та зайшов на територію вищезазначеного огородженого домоволодіння. Підійшовши до вхідних дверей житлового будинку, і встановивши, що вони замкнені, послідовно продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканість, долаючи перешкоду, ОСОБА_5 відчинив праву частину віконної рами та через вікно проник всередину приміщення будинку, при цьому проігнорував вимогу припинити проникнення, висловлену ОСОБА_6 , що перебувала в цей час у приміщенні вказаного будинку.

В житловому будинку ОСОБА_5 пройшов по кімнатах та на вимогу ОСОБА_6 залишив житло.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 162 ч. 1 КК України, оскільки він незаконно проник до житла.

Виновність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.162 ч.1 КК України, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю та показав, що 11.07.2023 року проходив біля будинку потерпілої, в якому перебувала кума ОСОБА_6 . На його прохання надала йому цигарку. Запідозривши, що хтось перебуває у будинку він через віконний отвір проник у будинок, по якому пройшовся і нікого не виявивши вийшов із будинку. У вчиненому щиро розкаюється. Просив призначити покарання у виді штрафу, оскільки має кошти шляхом підзаробітків.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та даних, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що у вечірній час 11.07.2023 року від дочки дізналася, що обвинувачений проникав у будинок. 13.07.2023 року під час розмови, про це розповіла старості села, який запропонував повідомити у поліцію, що вона і зробила.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується негативно.

Відповідно до ст.66 КК України пом`якшуючими обставинами покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає його щире каяття.

Відповідно ст. 67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив кримінальний проступок, вину у вчиненні якого визнав повністю, щиро розкаюється, по місцю проживання характеризується негативно, раніше не судимий, має дохід від тимчасових заробітків, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і йому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ст.162 ч.1 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в закону силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1