Справа № 296/6363/21
Ухвала

Іменем України

07 липня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 365 КК України та ОСОБА_8 за ч.2 ст.365 КК України, -

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира 26.06.2023 надійшла заява судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 про самовідвід.

Заяву мотивовано тим, що суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 розглядала справу про адміністративне правопорушення, де брали участь усі учасники кримінального провадження, досліджено їх показання, відеозапис події, допитувалися працівники поліції, свідки, та винесено відповідну постанову, у зв`язку з чим остання вважає, що не може розглядати дане кримінальне провадження.

Прокурор при вирішенні питання про самовідвід поклався на розсуд суду.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримали заяву судді про самовідвід.

Адвокат ОСОБА_9 та його підзахисний ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, захисник звернувся із заявою про розгляд справи без їх участі.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Інші учасники судового провадження належним чином повідомлялись про день, час і місце розгляду заяви, однак у судове засідання не з`явились, що відповідно до положень ст. 81 КПК України не є перешкодою для розгляду заяви про самовідвід.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява судді ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 вбачається, що підставою для її самовідводу є те, що події по справі про адміністративне правопорушення покладені в основу обвинувачення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Підстави для відводу визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у «Справі Гаусшильдта» зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Крім того, згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1, необхідно враховувати, що інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до п. 1.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 761/16124/15-ц, висновки або позиції судді, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ надалі.

З обвинувального акту вбачається, що подія, яка покладена в основу обвинувачення у кримінальному провадженні, хоч і відбувалася у той самий день, що й подія, за фактом якої складено протокол про адміністративне правопорушення, і певною мірою пов`язана з останньою, однак є іншою за своєю суттю, та за часом могла відбутися лише після події, за фактом якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи, що під час розгляду судової справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні, покладені в основу адміністративного матеріалу та обвинувального акта щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 хоча і пов`язані між собою, однак за своєю суттю є різними, суд дійшов висновку, що у цьому випадку відсутні підстави для відводу судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження.

Суд, оцінюючи в сукупності факти та обставини, встановлені за наслідками розгляду заяви про самовідвід судді, дійшов висновку, що доводи, викладені в заяві судді ОСОБА_6 , не свідчать про наявність з її боку упередженості.

На підставі наведеного, керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви судді Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 про самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 365 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 365 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1