Справа № 367/2735/23
Провадження по справі № 1-кп/367/688/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000277 від 16.02.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чуднів Житомирської обл., українки, громадянки України, офіційно не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 року приблизно о 11 год. 50 хв., у ОСОБА_5 , яка правомірно знаходилась у приміщенні торгового залу магазину «ЄВА» № 3319, розташованого за адресою: Київська обл., Бучанський район, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 1, в якому здійснює свою господарську діяльність ТОВ «РУШ», виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаного магазину, в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись в тому ж місці в той же час, а саме у період часу з 11:51 год. По 12:04 год. 10.02.2023 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона не буде викрита, шляхом вільного доступу, з полиць вказаного магазину, таємно викрала належне ТОВ «РУШ» майно, а саме: МаксФактор Рідка помада для губ Колор Еліксир Софт Матт, 010 Muted Russet, 4 мл. вартістю 79 грн. 92 коп., Гарньєр Скін Нечралс Основний догляд експрес засіб для демакіяжу 2в1, 125 мл. вартістю 134 грн. 40 коп. Лореаль Туш д/вій об`єм мільйона вій екстрачорна 10,5 мл. вартістю 268 грн.. В подальшому, ОСОБА_5 утримуючи при собі вищевказаний товар та не розрахувавшись за нього, оминула лінію касового контролю магазину та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріального збитку на загальну суму 482 грн. 32 коп..

Вищевказаними діями, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

25.04.2023 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , з письмової згоди представника потерпілої юридичної особи, та обвинуваченою ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченій за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченою.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 25.04.2023 року, укладену між його підзахисною та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченою у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 пояснила суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості від 25.04.2023 року і призначити їй узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, викладеного в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченої на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Також, прокурором було надано суду письмову заяву представника потерпілої юридичної особи, відповідно до якого останній не заперечує щодо укладання угоди з обвинуваченою.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням сторонами було враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому, судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Умови угод не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 від 25.04.2023 року та призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченої судом не застосовувався.

Судові витрати по даному кримінальному покласти на обвинувачену.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2023 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000277 від 16.02.2023 року між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 1846/23 від 18.04.2023 року в сумі 260 (двісті шістдесят) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню - оптичний дисковий носій на якому зафіксовано відеозаписи з камер відеоспостереження від 10.02.2023 року у приміщенні магазину ТОВ «РУШ» магазин ЄВА 3319, який знаходиться за адресою: Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Доківська 1, який опечатано належним чином та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1