Справа № 442/2503/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/489/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 червня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про встановлення терміну відбування покарання.

Рішення суду мотивоване тим, що клопотання адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , щодо встановлення граничного терміну перебування останнього у виправній колонії до 25.08.2022, не може підлягати задоволенню, оскільки з вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016 у справі №464/7111/14-к, вбачається, що ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.121, ч.1 ст.289 КК України, та призначено покарання на підставі ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з часу набрання вироком законної сили та звернення такого до виконання.

Зараховано ОСОБА_7 ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.06.2014 до 25.09.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі аналізу матеріалів справи місцевий суд прийшов до висновку, що працівники поліції, затримуючи 28.09.2021 засудженого ОСОБА_7 , який повинен відбувати покарання у місцях позбавлення волі, діяли на виконання вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016 у справі №464/7111/14-к суду, який набув законної сили з моменту проголошення Постанови Верховного Суду від 12.05.2021, після чого вирок було звернуто до виконання, тому такі дії не потребували додаткових рішень суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким встановити граничний термін перебування у виправній колонії ОСОБА_7 , 1975 р.н. до завершення дії вироку Сихівського районного суду м.Львова у справі №464/7111/14-к, а саме до 25.08.2022.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції не врахував обставину, що під час розгляду заяви адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, жоден із судів не зупиняв виконання судового рішення до закінчення перегляду, що передбачено ч.3 ст. 466 КПК України. А тому, на думку захисту, судове рішення залишається чинним, згідно ч.4 ст. 532 КПК України з моменту проголошення його в суді апеляційної інстанції тобто з 03 квітня 2019 року.

Разом з тим, приймаючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання, Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області зіслався на лист Сихівського районного суду м.Львова, який міститься в особовій справі засудженого ОСОБА_7 , який визначає, що відбування покарання ОСОБА_7 необхідно обчислювати з часу набрання вироком законної сили та з моменту звернення такого до виконання, тобто, з моменту затримання засудженого.

Проте захист вважає, що даний лист суперечить ст. 532 та ст. 535 КПК України та даному вироку від 21 грудня 2016 року. Як вказано вище, вирок вступив у законну силу 03 квітня 2019 року з моменту проголошення його в суді апеляційної інстанції. Звернення судового рішення до виконання відбулось відповідно до розпорядження Сихівського районного суду м.Львова від 02 травня 2019 року.

На думку сторони захисту, суд, при розгляді клопотання про встановлення терміну відбування покарання дійшов до неправильного висновку, й порушив права засудженого ОСОБА_7 щодо дії стосовно нього вироку від 21 грудня 2016 року.

Колегія суддів заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016 у справі №464/7111/14-к (а.с.3-12), ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.199, ч.1 ст.121, ч.1 ст.289 КК України, та призначено покарання на підставі ст.70 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з часу набрання вироком законної сили та звернення такого до виконання. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.06.201 до 25.09.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавленні волі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.04.2019 (а.с.13-19) вищевказаний вирок Сихівського районного суду м.Львова залишено без змін.

02.05.2019 на адресу Франківського ВП ГУ НП у Львівській області Сихівським районним судом м.Львова скеровано розпорядження про виконання вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016, який набрав законної сили 03.04.2019.

Місцевим судом встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.10.2020, постановленою у справі №464/7111/14-к, залишено без задоволення заяву адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2019 року, якою апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями та змінами залишено без задоволення, а вирок Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №464/7111/14-к, розміщеної у відкритому доступі в ЄДРСР, ухвалу Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2020 року залишено без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

12.08.2021 на адресу Відділу поліції №1 Львівського РУП ГУПН у Львівській області Сихівським районним судом м.Львова скеровано розпорядження про виконання вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016, який набрав законної сили 03.04.2019 (а.с.33).

Згідно письмового повідомлення Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 29.09.2021 (а.с.34) вбачається, що працівниками СКП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області 28.09.2021 було затримано ОСОБА_7 та поміщено у Львівську установу виконання покарання №19 м.Львова.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції також покликається на лист Сихівського районного суду м.Львова, скерований на ім`я начальника ДУ «Дрогобицька ВК (№40)», що міститься у матеріалах особової справи засудженого у якому повідомляється наступне: вироком суду від 21.12.2016 визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 необхідно обчислювати з часу набрання вироком законної сили та з моменту звернення такого до виконання, тобто, з моменту затримання засудженого.

В свою чергу апелянт вказує, що даний лист суперечить ст. 532 та ст. 535 КПК України та вироку від 21 грудня 2016 року, проте такі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, ч.2 ст.532 КПК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 534 КПК України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Як вбачається з вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року, який залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 03.04.2019, строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з часу набрання вироком законної сили та звернення такого до виконання.

Згідно змісту ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення. Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявне письмове повідомлення Відділу поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 29.09.2021 (а.с.34) з якого вбачається, що на виконання розпорядження Сихівського районного суду м.Львова від 12.08.2021 про виконання вироку Сихівського районного суду м.Львова від 21.12.2016, який набрав законної сили 03.04.2019, працівниками СКП ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області 28.09.2021 було затримано ОСОБА_7 та поміщено у Львівську установу виконання покарання №19 м.Львова.

Щодо доводів апелянта, що звернення вироку до виконання відбулось відповідно до розпорядження Сихівського районного суду м.Львова від 02.05.2019, а не з моменту затримання засудженого ОСОБА_7 апеляційний суд зазначає наступне.

Нормами ст. ст. 88, 91 КВК України передбачено, що засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою. Прийняття засуджених до виправних і виховних колоній проводиться адміністрацією колоній у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Адміністрація колонії протягом трьох діб повідомляє суд, який постановив вирок, про приведення його до виконання і про місце відбування покарання засудженим.

Згідно наказу МЮУ №680/5 від 27.02.2017 року «Про затвердження Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, Положення про центральну та міжрегіональну комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання» направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань.

Виходячи з вище наведеного відбування покарання починається з моменту поміщення особи до установи виконання покарання, а строк затримання та конвоювання зараховується в строк відбуття покарання.

Повертаючись до обставин даного провадження, колегія суддів приходить до переконання, що строк відбування покарання засудженого ОСОБА_7 розпочинається з 28.09.2021, коли останнього було затримано та поміщено у Львівську установу виконання покарання №19 м.Львова.

Водночас, з приводу відсутності в матеріалах провадження письмового повідомлення Франківського ВП ГУ НП у Львівській області у відповідь на розпорядження Сихівського районного суду м.Львова від 02.05.2019, сторона захисту має право звертатись зі скаргами на дії працівників поліції.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд вказав, що вирок Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року набув законної сили 12.05.2021.

Однак у відповідності до ч.2 ст.532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Тому часом набуття законної сили вироком Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року слід вважати 03 квітня 2019 року дату постановлення ухвали Львівського апеляційного суду, якою вищевказаний вирок Сихівського районного суду м.Львова залишено без змін.

Враховуючи вище вказане, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та вважає обґрунтованим та мотивованим рішення місцевого суду про відмову у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про встановлення терміну відбування покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді подання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала Дрогобицького районного суду Львівської області від 07 липня 2022 року відносно засудженого ОСОБА_10 відповідає вимогам ст.370 КПК України, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 червня 2022 року залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 червня 2022 року покликання, що вирок Сихівського районного суду м.Львова від 21 грудня 2016 року набрав законної сили 12.05.2021.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4