Справа № 199/802/22
Провадження (1-кп/199/73/23)
ВИРОК

іменем України

31.07.2023 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілої і цивільного

позивача - ОСОБА_5

представника потерпілої - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001580 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, працюючого ТОВ «Український Трубний Завод» на посаді начальника технічного відділу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

15.12.2021 року о 17:26 год., водій ОСОБА_7 , керуючи власним технічно справним автомобілем «ЗАЗ TF698P» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Амур- Нижньодніпровському районі м. Дніпра рухався по вул. Петрозаводській з боку вул. Донецького Шосе у напрямку пров. Донецького м. Дніпра, та під час руху водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину по вул. Петрозаводській зліва направо за напрямком руху автомобіля та, в районі будинку №376 скоїв наїзд на неї. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми: забійної рани у правій скронево-тім`яній області, закритої травми колінного суглобу з багатоуламковим, внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього та внутрішнього виростків лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та повним розривом зовнішнього меніс-ку, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до ушкоджень серед-ньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»,затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Пору-шення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому,що водій ОСОБА_7 , керуючи власним транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ TF698P» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не виконання яких згідно висновку судової автотехнічної експертизи, знахо-диться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події.

Обвинувачений ОСОБА_7 провину за ч. 1 ст. 286 КК України не визнав, суду показав, що він дійсно 15.12.2021 року керував технічно справним ТЗ «ЗАЗ» № НОМЕР_1 в м.Дніпро, пор вул. Петрозаводській, з боку вул. Д.Шосе, де в цей час почала переходити дорогу пішохід ОСОБА_5 , не дивлячись в його бік, одягнута була вся в темний одяг, швидкість його руху складала приблизно 40 км./год., оскільки була погана погода, дорога була слизька та його осліпляли авто які їхали йому назустріч. Зазначає що він виконав усі дії аби уникнути зіткнення, застосував гальмування і намагався об`їхати пішохода, однак скоїв наїзд на пішохода, після цього він надав допомогу потерпілій, викликав швидку, їздив у лікарню до неї, оплачував ліки. Просив його виправдати, цивільний позов не визнав.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, незважаючи на невизнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 15.12.2021 року близько о 18:00 год., вона перетинала проїзну частину по вул. Петрозаводській поза перехідним переходом, вона переконалась аби приблизно в 50 метрах від неї не було автомобілів, та коли переходила на неї здійснив наїзд обвинувачений ОСОБА_7 , удар прийшовся їй у праву сторону. Зазначає що вона в той час не була у стані алкогольного сп`яніння, вона не вживає алкоголю, обвинувачений за весь час не приніс їй вибачень, не компенсував завдані збитки, просить задовольнити цивільний позов у повному обсязі, міру покарання залишає на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 15.12.2021 року близько о 17:00 год. він їхав забирати дитину із дитячого садку по вул. Петрозаводській, у м.Дніпро, тоді видимість на дорозі була не дуже добра, засліплювало світло фар інших автомобілів, дорога була мокрою та швидкість його руху була десь 50 км/год., та він побачив як автомобіль який рухався попереду нього ЗАЗ під керуванням ОСОБА_7 , та здійснив наїзд на пішохода. Зазначає що перешкод при обзорі не було, він бачив як пішохід починала свій рух, гальмівного шляху він не бачив, та зазначає, що при наявності у ОСОБА_7 відстані до пішохода 40 метрів, він би міг уникнути з ним зіткнення;

- показаннями ОСОБА_9 , який пояснив, що він працює на посаді слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та по даному кримінальному провадженні також приймав участь на досудовому розслідуванні та проводив слідчий експеримент за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, під час проведення ним залучались поняті, під час проведення були відтворенні обставини подій кримінального правопорушення, будь яких зауважень чи доповнень від учасників не надходило, все було проведено в рамках КПК України;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що 15.12.2021 року вона рухалась у автомобілі ЗАЗ, яким керував її чоловік, ОСОБА_7 , та по вул. Петрозаводській, у м.Дніпро, йшов дощ, видимість була погана та коли вони проїхали перехрестя, то вона помітила пішохода, до якого було десь 8 метрів, вона крикнула своєму чоловікові і він різко загальмував, після вона вибігла до потерпілої, запропонувала телефонувати у швидку, а потерпіла попросила набрати сина, він не відповідав, та вона зателефонувала у швидку. Зазначає що ОСОБА_7 не гальмував, адже це відбулось в один момент,вважає що через погані погодні умови вона побачила пішохода вже так близько, перед самим зіткненням;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.12.2021 року з фото таблицею та схемою місця ДТП до нього (т.2 а.п.5-13);

- протоколом огляду від 16.12.2021 року, відповідно до якого, в період часу з 14:00 по 14:30 год., в присутності понятих було проведено огляд вмісту інформації мікро SD диску марки «Samsung» об`ємом 64 гб. (т.2 а.п.23-24);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2022 року, за участю ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , у присутності понятих (т.2 а.п.61-67);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.01.2022 р., з потерпілою ОСОБА_5 та її представником ОСОБА_6 ,у присутності понятих(т.2 а.п.68-72);

- висновком судово-медичної експертизи №96е від 11.01.2022 р. згідно якої, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми: забійної рани у правій скронево-тім`яній області, закритої травми колінного суглобу з багатоуламковим, внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього та внутрішнього виростків лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та повним розривом зовнішнього меніску, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (т.2 а.п.43-46);

- висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/2306-ІТ від 24.01.2022 року, відповідно до якої, ОСОБА_7 порушив вимоги п. 12.3 Правил Дорожнього руху України, які знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно до якої, в умовах місця події, водій автомобілю «ЗАЗTF698P» ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода (т.2 а.п.80-82);

- показаннями експерта ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона робила у даному кримінальному провадженні висновок судово-медичної експертизи №96е від 11.01.2022 р. згідно якої, у результаті дорожньо-транспортної пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми: забійної рани у правій скронево-тім`яній області, закритої травми колінного суглобу з багатоуламковим, внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього та внутрішнього виростків лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та повним розривом зовнішнього меніску, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, який вона підтверджує;

- показаннями експерта ОСОБА_13 , який пояснив, що він проводив у даному провадженні судову автотехнічну експертизу, висновок якої він підтверджує, та просить вважати зазначене по тексту експертизи невірно зазначене прізвище « ОСОБА_14 » як технічну помилку. Зазначає що обвинувачений ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення з пішоходом, а розрахунок стосовно ще одного пасажиру в авто в момент зіткнення не міг щось змінити;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №254 від 19.06.2023 року, відповідно до якої, встановлений відсоток стійкої втрати професійної працездатності 15% відповідає тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості потерпілої ОСОБА_5 (т.3 а.п.175-185);

- речовими доказами (т.2 а.п.25-26,27,28-29,108-109,110).

Даючи оцінку наведеним доказам і встановленим обставинам, провина обвинуваченого ОСОБА_7 , незважаючи на невизнання ним своєї провини, повністю підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 15.12.2021 року близько о 18:00 год., вона перетинала проїзну частину по вул. Петрозаводській поза перехідним переходом, вона переконалась аби приблизно в 50 метрах від неї не було автомобілів, та коли переходила на неї здійснив наїзд обвинувачений ОСОБА_7 , удар прийшовся їй у праву сторону, зазначає що вона в той час не була у стані алкогольного сп`яніння; показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 15.12.2021 року близько о 17:00 год. він їхав забирати дитину із дитячого садку по вул. Петрозаводській, у м.Дніпро, тоді видимість на дорозі була не дуже добра, засліплювало світло фар інших автомобілів, дорога була мокрою та швидкість його руху була десь 50 км/год., та він побачив як автомобіль який рухався попереду нього ЗАЗ під керуванням ОСОБА_7 здійснив наїзд на пішохода. Зазначає що перешкод при обзорі не було, він бачив як пішохід починала свій рух, гальмівного шляху він не бачив, та зазначає що при наявності у ОСОБА_7 відстані до пішохода 40 метрів, він би міг уникнути з ним зіткнення; показаннями експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які в судовому засіданні підтвердили надані ними висновки автотехнічної та судово-медичної експертизи відповідно; висновком судово-медичної експертизи №96е від 11.01.2022 р. згідно якої, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми: забійної рани у правій скронево-тім`яній області, закритої травми колінного суглобу з багатоуламковим, внутрішньосуглобовим переломом зовнішнього та внутрішнього виростків лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків та повним розривом зовнішнього меніску, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6; висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-22/2306-ІТ від 24.01.2022 року, відповідно до якої, ОСОБА_7 порушив вимоги п. 12.3 Правил Дорожнього руху України, які знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, та відповідно до якої, в умовах місця події, водій автомобілю «ЗАЗTF698P» ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода; протоколом проведення слідчого експерименту від 18.01.2022 року, за участю ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_11 , протоколом проведення слідчого експерименту від 20.01.2022 року, за участю потерпілої ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6 , висновком комісійної судово-медичної експертизи №254 від 19.06.2023 року, відповідно до якої, встановлений відсоток стійкої втрати професійної працездатності 15% відповідає тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості; іншими доказами у своїй сукупності.

Оцінюючи наведені докази, суд вважає заяви обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника про недопустимість доказів у кримінальному провадженні нічим не підтверджені, є надуманими та достатнім чином не мотивними. Письмові докази у кримінальному провадженні були дослідженні у судовому засіданні та є належними та допустимими. Окремі недоліки, на які вони посилаються, є несуттєвими, вирішувались клопотання сторони захисту про витребування медичних документів стосовно інвалідності потерпілої, які відхилені, як такі, що не мають відношення до даного провадження і які вже були надані для проведення комісійної експертизи, було відмовлено в призначенні повторно авто технічної експертизи, як безпідставної.

Доводи обвинуваченого і захисника про виправдання суд також вважає безпідставними, оскільки і порушення потерпілою певних правил дорожнього руху не може виключати відповідальності водія за свої порушення.

Що стосується повноти судового розгляду та розумних строків розгляду кримінального провадження, то судом задовольнялись клопотання сторони обвинувачення та захисту про виклик у судове засідання для допиту свідків, експертів, вирішувались клопотання про доповнення судового розгляду, зокрема судом призначалась комісійна судово-медична експертиза за клопотанням представника потерпілого, відкладались судові засідання у зв`язку із неявкою потерпілої, її представника, свідків.

Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 , що виразилися у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн., 00 коп., та витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн., 00 коп., заподіяної в результаті злочину (т.1 а.п.56-84), який в подальшому було уточнено та заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 (двісті тисяч) грн., 00 коп. до обвинуваченого ОСОБА_7 , та матеріальної шкоди у розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн., 00 коп. до ПрАТ «СК Євроінс Україна», заподіяної в результаті злочину (т.3 а.п.19-50).

Обвинувачений ОСОБА_7 , він же цивільний відповідач, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 не визнав.

Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні цивільного позову, зазначив що ОСОБА_7 є неналежним відповідачем у частині стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, зазначивши що зазначені вимоги необхідно заявляти до відповідної страхової компанії.

Прокурор ОСОБА_3 вважав можливим цивільний позов задовольнити.

Згідно письмового відзиву представника ПрАТ «СК Євроінс Україна», останній просив відмовити у задоволенні цивільного позову.

Вирішуючи заявлений потерпілою і представником потерпілої цивільний позов, суд враховує, що цивільні позови підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин згідно ст.66, 67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_7 провину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, характеризується позитивно, завдані збитки потерпілій не відшкодував, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання, з урахуванням позиції потерпілої ОСОБА_5 , у виді штрафу. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, з позбавленням права керувати транспортними засобами, враховуючи тяжкість наслідків такого керування, які призвели до середньої тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 , також, що обвинувачений не є професійним водієм.

У відповідності до ст.ст.124 ч.2, 126 ч.1 КПК України документально підтвердь-жені процесуальні витрати, а саме витрати на проведення: в Дніпропетровському Науково-Дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України експертизи: №СЕ-19/104-22/2306-ІТ від 24.01.2022 року у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп. (т.2 а.п.79) - підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_7 ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 (т.1 а.п.31).

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України (т.2 а.п.25-26,27,28-29,108-109,110).

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 (рнокпп - НОМЕР_2 ) на користь потерпілої ОСОБА_5 (рнокпп - НОМЕР_3 ), в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі: 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. Уточнений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ПрАТ «СК Євроінс Україна», про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ПрАТ «СК Євроінс Україна» () на користь потерпілої ОСОБА_5 (рнокпп - НОМЕР_3 ), в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі: 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 (рнокпп - НОМЕР_2 ) витрати на проведення: в Дніпропетровському Науково-Дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України експертизи: №СЕ-19/104-22/2306-ІТ від 24.01.2022 року у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Речові докази мікро SD диск марки «Samsung» об`ємом 64 гб. зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль «ЗАЗ TF698P» реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю ОСОБА_7 (т.2 а.п.25-26,27,28-29,108-109,110).

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку надається обвинуваченому, прокурору, направляється потерпілій, ПрАТ «СК Євроінс Україна» , негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1