У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2023 Справа №607/13528/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про відвід дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0000505 від 25.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якій останній просить відвести дізнавача ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000505 від 25.04.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 397 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000505 від 25.04.2023 дізнавач ОСОБА_6 не здійснив необхідних слідчих дій для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, було відкрито 25.04.2023. За даний період дізнавач здійснив лише допит ОСОБА_3 та відібрав пояснення у ОСОБА_7 . Після здійснення вказаних слідчих дій дізнавач виніс постанову, у якій зазначив, що він не вбачає ознак кримінального правопорушення.

При цьому, дізнавач не провів необхідних дій, а саме: не здійснив перевірку показань ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , не провів одночасного допиту для з`ясування причин розбіжності у показаннях учасників кримінального провадження, не здійснив тимчасового доступу до матеріалів справи №607/9960/18 із вилученням копій необхідних документів. Також, дізнавач не долучив до матеріалів справи відеозапис частини судового засідання, на якому адвокату ОСОБА_3 висловлюються погрози. Також, дізнавач не встановив мету зазначення ОСОБА_7 таких намірів, адже для суду у тій справі вони не мали жодного значення, а отже були адресовані саме адвокату ОСОБА_3 з метою залякування.

Крім того, у процесі відібрання пояснень в потерпілого ОСОБА_3 дізнавач говорив про те, що знайомий із ОСОБА_7 , яка у даній справі є можливою підозрюваною, так як остання була викладачем у ЗУНУ, де він навчався. Про ступінь знайомства не повідомляв. Так, ОСОБА_7 подала дізнавачу клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, попри те, що в даному кримінальному провадженні на той час вона ніякого процесуального статусу не мала - відповідно не мала права подавати клопотання та, тим більше, ознайомлюватись із матеріалами справи. При відібранні пояснень ОСОБА_7 не попереджалась про кримінальну відповідальність, і можливо дізнавач це робив умисно, щоб вона могла говорити неправду.Дізнавач не може робити висновки лише на поясненнях потенційної підозрюваної - дані пояснення взагалі не мають значення для доведення винуватості особи і складу кримінального правопорушення. Дізнавач у постанові про закриття кримінального провадження зазначив норми Кримінального кодексу України і склад проступку за ч.1 ст.397 КК України. Навів дії ОСОБА_7 відносно адвоката ОСОБА_3 , які підпадають під суб`єктивну і об`єктивну сторону даного правопорушення. В той же час ствердив про відсутність в її діях об`єктивної сторони. Поведінка дізнавача ОСОБА_6 свідчить про його заінтересованість, упередженість і необ`єктивне ставлення до даного кримінального правопорушення, а тому він не має права виконувати обов`язки органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні і підлягає відводу.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заяву підтримали та просили задовольнити.

Дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд заяви без його участі, щодо задоволення заяви заперечує, у зв`язку із її безпідставністю.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у її задоволенні, з наступних підстав.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України, заяву про відвід дізнавача під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Підстави для відводу дізнавача визначені положеннями статті 77 КПК України. Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на який посилається захисник потерпілого, визначено, що дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Отже, для відводу дізнавача необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості дізнавача, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого дізнавача, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що дізнавач був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Слідчий суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстав стверджувати, що дізнавач сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки дізнавача, які б надали підстави для констатації упередженого ставлення дізнавача до сторони потерпілого. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність дізнавача. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного дізнавача об`єктивно виправдані.

Згідно положень ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Натомість, заявлений потерпілим відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність такої підстави відводу, а заява про відвід фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву щодо упередженості дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Отже, перелічені заявником підстави щодо можливої упередженості дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000489 не вказують на об`єктивні обставини того, що він є упереджений. Також, заявник не надав іншої інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, як і доказів на підтвердження будь-яких обставин, зазначених у статті 77 КПК України, а тому, суд не може вважати такі сумніви заявника в упередженості об`єктивно виправданими.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості дізнавача та які б, в свою чергу, унеможливлювали здійснення ним досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000505.

Таким чином, судовим розглядом не встановлено та заявником не доведено наявності правових підстав для задоволення заяви про відвід дізнавача, а тому заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про відвід дізнавача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02.08.2023 о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1