Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 години 33 хвилини 11.10.2023 року,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм кримінального процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем, а тому прокурор Житомирської окружної прокуратури не має повноважень в межах даного кримінального провадження. Вказує на відсутність постанови про визначення групи прокурорів, Звертає увагу, що строк дії запобіжного заходу визначений не у днях, а добою, який перевищує 60 днів. Посилається на те, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_9 за ч.2 ст.296 та ч.4 ст.186 КК України є необгрунтованою, а ризики, на які посилався прокурор недоведеними.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вказує, що слідчий суддя не врахував належним чином дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та родину, в складі якої четверо неповнолітніх дітей, приймав участь у лавах ЗСУ проти збройної агресії росії. Вважає, що прокурор ОСОБА_6 не має повноважень, оскільки відсутня постанова керівника про визначення групи прокурорів та не враховано, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , в обгрунтування якого зазначив, що у провадженні органу досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження №0000511 від 12.08.2023 року, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст.125 КК України та за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч.1 ст.125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , в період дії на території України правового режиму воєнного стану, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 12.08.2023 року близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння їхав по під`їзній автодорозі поблизу с. Бистрі Житомирського району Житомирської області на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_11 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_12 , де на ділянці місцевості, що розташована на узбіччі проїзної частини (координати 50,213476; 28,776814) ОСОБА_9 побачив раніше знайомого йому ОСОБА_13 , який їхав на велосипеді, та до якого останній мав неприязні відносини, після чого у ОСОБА_9 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 ..

Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , в цей же день, час та місці ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зупинив автомобіль на дорозі, після чого вийшов з автомобіля, і підійшов до ОСОБА_13 , та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, наніс останньому один удар в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_13 з велосипеду впав на землю, а ОСОБА_9 , продовжуючи свої протиправні дії наніс кулаками рук ще декілька ударів в область обличчя та голови, спричинивши при цьому ОСОБА_13 тілесне ушкодження у виді синця в потиличній ділянці голови, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В цей же день, час та місці, в попутному напрямку їхав автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_14 , який побачив як ОСОБА_9 вчинює протиправні дії відносно ОСОБА_13 , та зробив зауваження ОСОБА_9 , внаслідок чого між ОСОБА_14 з одного боку та ОСОБА_9 і ОСОБА_11 з іншого боку виникла словесна перепалка, після чого ОСОБА_14 поїхав далі, а ОСОБА_9 повернувся до свого автомобіля, та сівши за кермо, почав рухатися за автомобілем ОСОБА_14 . Близько 14 год. 40 хв. ОСОБА_9 наздогнав, об`їхав та перегородив проїзд автомобілю марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 , на ділянці місцевості, що розташована на проїзній частині на відстані близько 1 м. від зупинки громадського транспорту, праворуч автодорозі «Житомир-Сквира» в напрямку с. Скоморохи, Житомирського району Житомирської області, де у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виник злочинний умисел на вчинення хуліганства та відкритого викрадення майна, що належить ОСОБА_14 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, групою осіб з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та умисел на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період дії воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер свої злочинних дій, у присутності ОСОБА_12 , який спостерігав за злочинними діями вищевказаних осіб, однак не приймав участі у вчиненні злочинів, підійшли до водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_14 , де ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 кулаками нанесли по одному удару кожен в обличчя ОСОБА_14 , при цьому висловлюючись словами брутальної лайки та викрикуючи про те, що ОСОБА_14 не слід було втручатися у конфліктну ситуацію з

ОСОБА_15 свою чергу ОСОБА_14 , побоюючись за своє життя та здоров`я, відчинив водійське дверцята вищевказаного автомобіля та почав тікати пішки в сторону автодороги «Житомир-Сквира», де на відстані декількох десятків метрів ОСОБА_11 наздогнав ОСОБА_14 та схопив його за футболку, в яку був одягнений останній, та утримуючи її руками розірвав, та ОСОБА_14 почав втікати далі, побачивши неподалік припаркований автомобіль.

В цей час ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 повернулися до автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , де продовжуючи свої злочинні дії, у присутності ОСОБА_12 , який спостерігав за злочинними діями вищевказаних осіб, однак не приймав участі у вчиненні злочинів, проникли до вказаного автомобіля та в подальшому віднайшли та відкрито викрали наступне майно: мобільний телефон марки «Redmi 9A» вартістю 3500 гривень, барсетку із шкірозамінника камуфляжного кольору вартістю 150 гривень, автомобільну зарядку жовто-чорного кольору китайського виробництва з дисплеєм вартістю 2600 гривень, автомобільну магнітолу, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, а також, після чого продовжуючи грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пошкодили вищевказаний автомобіль марки «Volkswagen Passat», а саме - вирвали задню панель в середині автомобіля, лівий ричаг показника поворотів, зняли державні номерні знаки.

Окрім того, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 віднайшли всередині автомобіля офіційний особистий документ генеральну довіреність на ім`я ОСОБА_14 на право експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 . У зв`язку із чим у них виник протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документа з корисливих мотивів. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 викрали вказаний офіційний особистий документ генеральну довіреність на ім`я ОСОБА_14 на право експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 з метою подальшого вимагання у ОСОБА_14 викупу за вказаний документ.

В подальшому ОСОБА_11 разом з ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втекли на автомобілі марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 , та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 6250 грн.

12.08.2023 року о 19 годині 33 хвилини ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 13.08.2023 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст.125 КК України.

Слідчий зазначив, що обгрунтованість підозри доведена доказами, які містяться в матеріалах клопотання та послався на наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є реальними, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи обґрунтованість підозри, тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_9 в підтримання апеляційних скарг, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та в часткове підтримання апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 (щодо строку дії ухвали слідчого судді), перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000511 від 12.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст.125 КК України.

12.08.2023 року о 19 годині 33 хвилини ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 13.08.2023 року повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст.125 КК України (а.п.48-49, 88-92).

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст.125 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів ( ч.4 ст.186 КК) та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186, ч. 2 ст.296, ч. 1 ст.357, ч. 1 ст.125 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: рапортами про повідомлення від ОСОБА_16 та ОСОБА_13 на лінію «102» від 12.08.2023 року (а.п 9-13); протоколом огляду місця події від 12.08.2023 року за участі ОСОБА_14 (а.п.14-18); протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 від 12.08.2023 року (а.п.19-25); протоколами допиту потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 від 12.08.2023 року (а.п.26-34); висновками судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; протоколом проведення обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2101», д.н.з. НОМЕР_1 від 12.08.2023 року (а.п. 36-40); протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від 12.08.2023 року та 13.08.2023 року (а.п.54-56, 98-100); протоколами проведення огляду місця подій від 13.08.2023 року (а.п.67-70, 83-87); протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.08.2023 року (а.п.71-73); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 від 13.08.2023 року (а.п.74-82) та іншими доказами.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини підкреслив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та родину, в складі якої четверо неповнолітніх дітей, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності та негативно характеризується органом місцевого самоврядування за місцем проживання, а також наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність ризиків щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення обґрунтована тим, що ОСОБА_9 не працює, а також підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що при наявності обгрунтованої підозри та з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , даних про особу останнього, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому доводи захисників щодо необгрунтованості підозри та недоведеності ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає безпідставними.

Враховуючи доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розміру застави.

Доводи апелянтів про те, що прокурор ОСОБА_6 , який погодив клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, повідомив ОСОБА_9 про підозру та брав участь у розгляді клопотання слідчого в суді, діяв без будь-яких повноважень, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки прокурора ОСОБА_6 постановами заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 13 серпня 2023 року, які надані прокурором під час апеляційного розгляду, було визначено старшим групи прокурорів, які здійснюють повноваження у об`єднаному кримінальному провадженні №0000511 від 12.08.2023 року, що також підтверджується витягом з ЄРДР.

Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що до підозрюваного ОСОБА_9 може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не наведено переконливих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Зазначення апелянтів про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та родину, в складі якої четверо неповнолітніх дітей, не свідчать про відсутність встановлених ризиків.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам апеляційних скарг.

Доводи апеляційних скарг захисників про те, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем, а тому повинен приймати участь прокурор спеціалізованої прокуратури, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на відсутність доказів того, що ОСОБА_9 дійсно є діючим військовослужбовцем, про що було зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 щодо визначення строку тримання під вартою не у днях, а добою, колегія суддів вважає неістотним порушенням вимог ч.1 ст.197 КПК України, оскільки зазначене не впливає на правильність прийнятого рішення, зважаючи на те, що слідчій суддя зазначив час з якого рахується такий строк, а саме : з 19 години 33 хвилини.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 стосовно невірного визначення слідчим суддею строку дії ухвали до 11.10.2023 року.

Так, відповідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 було затримано о 19 годині 33 хвилини 12.08.2023 року (а.п. 48), тобто початок строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 має обчислюватись з 12 серпня 2023 року, а тому строк тримання під вартою, який не перевищує 60 днів, обраховується до 19 год. 33 хв. 09 жовтня 2023 року (включно).

Відповідно ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, ухвалу слідчого судді слід скасувати в частині визначення строку дії ухвали та постановити нову ухвалу в цій частині, якою визначити строк дії ухвали слідчого судді до 09.10.2023 року.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 серпня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 19 години 33 хвилини 11.10.2023 року - скасувати в частині визначення строку дії ухвали.

Постановити нову ухвалу в цій частині, якою визначити строк дії ухвали слідчого судді до 09.10.2023 року (включно до 19 год.33 хв.).

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: