В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001462 від 29.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Коломия Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 року за ч.2 ст.187 КК України та ч.2 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна; звільнений по відбуттю строку покарання 29.04.2022, у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст. 187 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Красноперекопськ Красноперекопського району Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше засудженого вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.11.2013 року за ч.1 ст.187, ч.2 ст.152, ч. 1ст.153 КК України, ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 18.03.2022, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Кренидівка Середньо-Будського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року за ч.2 ст.342 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 року за ч.2 ст.187 КК України та ч.2 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, 12.10.2022 близько 03 години 30 хвилин, за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська 175 А з магазину «АТБ» здійснив крадіжку стартового пакету «Київстар» в кількості 1 шт., стартового пакету «Водафон» в кількості 1 шт., стартового пакету «Лайфселл» в кількості 1 шт., стартового пакету «Київстар» в кількості 4 шт., запальничок «БІК» кремнієва у кількості 43 шт., запальничок «Фрог» колор у кількості 11 штук, запальничок «ФОКС» з золотим п`єзо, запальничку «КРІКЕТ» кремнієвих у кількості 4 шт., напій кавовий 13г. «Нескафе оріджинал» розчинний стік у кількості 20 шт. на загальну вартість 2815,30 грн., після чого з місця події зник, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 року за ч.2 ст.187 КК України та ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_11 , будучи раніше засудженим вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.11.2013 року за ч.1 ст.187, ч.2 ст.152, ч. 1ст.153 КК України, та ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, 30.10.2022 року близько о 19 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_6 , здійснили відкритий напад на потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього. ОСОБА_9 наніс удар ногою по нозі потерпілого, а також рукою, стиснутою в кулак, удар в область голови потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді забійної рани потиличної ділянки голови зліва. Збивши останнього з ніг, за допомогою ОСОБА_8 , який із застосуванням фізичної сили тримав потерпілого, ОСОБА_9 заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9», після чого з місця події ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 зникли, та у подальшому викраденим телефоном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_6 збитки на суму 2817.00 грн.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.187 КК України визнав повністю.

По інкримінованому йому епізоду крадіжки, що мала місце 12.10.2022 близько 03 години 30 хвилин, за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська 175 А, пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння зайшов в магазин в магазині «АТБ-Маркет» з метою придбання спиртних напоїв, і так як в магазині нікого не було, взяв, не розрахувавшись, стартові пакети мобільного зв`язку, запальнички, розчинні стіки кави.

По інкримінованому епізоду розбою пояснив, що 30.10.2022 року близько о 19 години разом зі своєю дівчиною та ОСОБА_9 перебував біля магазину «Білочка» навпроти магазину «Алкометр», що в м. Ужгороді, де вживали алкогольні напої. До них приєднався ОСОБА_11 , який вже перебував в стані алкогольного сп`яніння. Пізніше приблизно через півгодини всі разом вирішили прогулятися по проспекту, що в м.Ужгороді. Йшли в сторону майдану, що біля універмагу «Україна». Раптом ОСОБА_9 , не узгоджуючи свої дії з іншими, побачивши потерпілого ОСОБА_6 , побіг за останнім у двори. ОСОБА_8 побіг за ним, відстань між ними була приблизно 10 м, наздогнав через хвилину. Побачивши, що ОСОБА_9 наносить удари потерпілому, зупинив насильницькі дії ОСОБА_9 . Момент як ОСОБА_9 забирав телефон у потерпілого, не зафіксував. Так як якась жінка старшого віку почала кричати, а тому ОСОБА_13 з ОСОБА_8 почали втікати. Потерпілий побіг за ними.

ОСОБА_11 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, під час цих подій залишався на проспекті на відстані приблизно 30 метрів, у двори не забігав, участі у розбійному нападі не брав.

Вибігнувши на проспект, ОСОБА_9 з ОСОБА_8 крикнули ОСОБА_11 «Вставай, пішли», останній встав, всі разом перейшли проїзну частину дороги, через двори будинків вийшли на майдан, де і розійшлися.

Телефон, що був відібраний у потерпілого, ОСОБА_13 віддав ОСОБА_8 . В подальшому дівчина ОСОБА_8 здала цей телефон в ломбард, отримавши за нього 2100 гривень. Гроші ОСОБА_8 нікому не віддав, так як сам потребував таких, однак мав намір поділити отримані гроші на трьох по 700 грн.

При проведенні слідчого експерименту внаслідок психологічного тиску працівників поліції дав покази, що ОСОБА_11 знаходився разом з ним та ОСОБА_9 на місці події, що не відповідає дійсності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, визнав повністю.

Пояснив, що 30.10.2022 року біля 19 год. в темний час доби в умовах відключеного вуличного освітлення зустрівся в м. Ужгороді біля магазину «Білочка», що навпроти магазину «Алкометр», з ОСОБА_8 , де разом вживали алкогольні напої. Через 20 хвилин до них приєднався ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Всі разом пішли в сторону проспекту. На проспекті ОСОБА_9 , побачивши людину, що тримає в руках ліхтарик, наздогнав його, наніс перший удар своєю ногою по нозі потерпілого, другий удар наніс рукою, стиснутою в кулак, в область голови потерпілого, внаслідок чого потерпілий впав на землю. ОСОБА_9 навалився на потерпілого, забрав телефон. В цей момент підбіг ОСОБА_8 , відтяг його за руку, хтось почав кричати, і вони з ОСОБА_8 втікли.

ОСОБА_11 під час цих подій залишався на проспекті, у двори не забігав, участі у розбійному нападі не брав, подію нападу не бачив.

Телефон ОСОБА_9 віддав ОСОБА_8 , гроші за телефон ОСОБА_9 не отримував.

На стадії судових дебатів ОСОБА_9 зазначив про своє щире каяття у вчиненні злочину.

Захисник обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 у судовому засіданні не погодився з кваліфікацією дій його підзахисних за ч.4 ст. 187 КК України. Враховуючи, що нанесені потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження не були небезпечними в момент їх заподіяння, що було підтверджено експертом в судовому засіданні, дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 186 КК України як грабіж (відкрите викрадення чужого майна).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, не визнав.

Пояснив, що 30.10.2022 року біля 19 год. зустрівся біля магазину «Алкометр» з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та його дівчиною; випивали разом. Пішли прогулятися по проспекту в сторони готелю «Закарпаття», сіли на лавку перекурити, дівчина ОСОБА_8 кудись пішла. Далі йшли по проспекту в тому ж напрямку вже трьох. Раптом ОСОБА_9 побіг вправо в двори, за ним побіг ОСОБА_8 . ОСОБА_11 , який в той момент внаслідок алкогольної інтоксикації почав блювати, залишився на проспекті; участі у розбійному нападі не брав, потерпілого не бачив. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повернулися через деякий час, казали ОСОБА_11 «Пішли», останній пішов за ними. Гроші за телефон від ОСОБА_9 , ОСОБА_8 не отримував і не очікував отримати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні наполягала на тому, що в судовому засіданні не доведено вину її підзахисного у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення. На місці події ОСОБА_11 був відсутній; наявний в матеріалах відеозапис нападу на потерпілого є неналежним доказом, так як особу ОСОБА_11 на такому не ідентифіковано.

Потерпілий ОСОБА_6 в судових засідання 12.05.2023 та 07.08.2023 пояснив, що 30.10.2022 року приблизно 19 год. 30 хв. він, будучи одягнутим у чорну куртку з світловідображаючими елементами, йшов в м. Ужгороді по проспекту з мобільними телефоном в руці, яким підсвічував дорогу. Метрів 5-10 за ним шли люди, чув їх голоси. Відчув удар по потилиці, почав втікати в сторону базару по вул. Белінського в м. Ужгороді, через 20-30 метрів його наздогнали двоє осіб ( ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ), при цьому ОСОБА_9 наніс потерпілому удар, від якого він впав; а ОСОБА_8 тримав потерпілого, закривши йому рот. Чи наносив удари ОСОБА_8 , потерпілий не пам`ятає. ОСОБА_6 активно захищався, прикривався рукою, намагався не віддавати телефон. ОСОБА_11 під час інциденту знаходився трохи осторонь на відстані приблизно 3-5 метрів. Телефон, який потерпілий тримав в руці, відібрав ОСОБА_9 . Після нападу потерпілий встав, побіг за нападниками, бачив два силуети, де подівався третій, не знає. Біг за потерпілими до проспекту Свободи в м. Ужгороді.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 12.10.2022 близько 03 години 30 хвилин в магазині «АТБ» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська 175 А невідома особа здійснила крадіжку стартових пакетів мобільного зв`язку, запальничок, кавових напоїв на загальну суму 2815,30 грн., з проводу чого потерпілим юридичною особою ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» заявлено цивільний позов.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченими, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати:

ОСОБА_8 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, за ч.4 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання в виді позбавлення волі строком на дев`ять років.

ОСОБА_11 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років.

ОСОБА_9 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, яке призначене цим вироком, приєднати частки невідбутного ОСОБА_9 покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року у виді позбавлення волі строком на 2 роки, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 9 років шість років.

Докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту.

Стороною обвинувачення суду надані наступні докази:

1. Щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України:

1.Повідомлення слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 про початок досудового розслідування від 29.10.2022 року у кримінальному провадженні №0001462, в якому повідомлено, що 28.10.2022 року на службу 102 надійшло повідомлення про те, що у період часу з 12.10.2022 року по 13.10.2022 року з магазину АТБ, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 165 А, невідома особа таємно, з корисливих мотивів, викрала товар на суму близько 3000,00 грн. /т.1, а.с. 129/.

2.Постанова про призначення слідчого у кримінальному провадженні №0001462 від 29.10.2022 /т.1, а.с.130/.

3.Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001462 від 29.10.2022 /т.1, а.с.131-132/.

4.Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28.10.2022 року, відповідно до якого слідчим отримано заяву від ОСОБА_16 , в якій останній заявив, що з 12.10.2022 року близько 03 год. 20 хв. невідома особа, чоловічої статі ромської народності, перебуваючи в магазині «АТБ» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 175 А/1, шляхом вільного доступу таємно виклала 22 стартові пакети, запальнички загальною кількістю 76 шт., напій кавовий в стіках загальною кількість 20 шт., чим спричинила ТОВ «АТБ» матеріального збитку на суму 2815,00 грн. /т.1, а.с.133-134/.

5.Заява керуючого магазину АТБ ОСОБА_16 , в якій остання надала дозвіл на проведення огляду місця події у приміщенні магазину з метою фіксації місця скоєння злочину від 28.10.2022 року /т.1, а.с.139/.

6.Протокол огляду місця події від 28.10.2022 року, згідно з яким було оглянуто приміщення магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 175 А/1 та встановлено, що вхід до магазину здійснюється через автоматичні двері, чорного кольору, при вході до магазину по ліву сторону від вхідних дверей знаходяться шафи для сумок та продуктів, при вході до торгового залу магазину розташовані касові прилавки за якими знаходяться стелажі з продукцією, навпроти касового прилавку, що розташований після входу до магазину, знаходяться стелажі, з промисловими товарами і стелажі для гоління, запальничок, кавових напоїв в стіках /т.1.а.с.135-137/.

7.Ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події від 28.10.2022 року, що проводився в приміщенні магазину «АТБ-Маркет» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 175 А/1/т.1, а.с.138/.

8.Довідка ТОВ «АТБ - Маркет» магазин продукти 1251» про вартість товару стартового пакету «Київстар» в кількості 1 шт., стартового пакету «Водафон» в кількості 1 шт., стартового пакету «Лайфселл» в кількості 1 шт., стартового пакету «Київстар» в кількості 4 шт., запальничок «БІК» кремнієва у кількості 43 шт., запальничок «Фрог» колор у кількості 11 штук, запальничок «ФОКС» з золотим п`єзо, запальничку «КРІКЕТ» кремнієвих у кількості 4 шт., напій кавовий 13г. «Нескафе оріджинал» розчинний стік у кількості 20 шт. станом на 28.10.2022 року, відповідно до якої загальна вартість товару становить 2 815,30 грн. /т.1, а.с. 140/.

9.Інвентаризаційна відомість №16005 від 28.10.2022 року щодо товару /т.1, а.с.141-142/.

10.Довідка КНП « Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради, № 1355 від 08.11.2022, відповідно до якої ОСОБА_8 по медичну допомогу не звертався /т.1, а.с.143/.

11.Відеозапис з камери внутрішнього відеонагляду у приміщенні магазину «АТБ Маркет» за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 175А/1 (оптичний диск із надписом НР DVD-R 16x|4.7 GB data 120 video min, який було досліджено в судовому засіданні та з якого вбачається, що в приміщення магазину заходить особа, чоловічої статі, середнього зросту, середньої тіло будови, одягнена в куртку синього кольору, штани коричневого кольору, кофту чорного кольору та кепку синього кольору, на 11 секунді відеозапису дана особа збирає товар зі стелажу та кладе його у праву кишеню своєї куртки, на 24 секунді відеозапису дана особа підходить до іншого стелажу з товаром та починає збирати його та класти в кишені своєї куртки, на 35 секунді відеозапису дана особа рухається до виходу з магазину та зникає з поля зору відеокамер /т.1, а.с.144/.

12.Протокол огляду диску відеозапису, знятого на камеру внутрішнього відео нагляду у приміщенні магазину «АТБ Маркет» за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 175А/1, згідно з яким убачається детальний перебіг подій, які мали місце 12.10.2022, за участі обвинуваченого ОСОБА_8 /т.1, а.с. 145-151/.

2. Щодо причетності ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України:

13.Повідомлення слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_17 про початок досудового розслідування від 31.10.2022 року у кримінальному провадженні №0001476, в якому вказано, що громадянин України ОСОБА_6 повідомив, що у житловій зоні по АДРЕСА_6 невідомі особи у кількості двох осіб здійснили відкрите викрадення його майна, а саме: смартфону «МЕЙЗУ», сірого кольору, та нанесли йому тілесні ушкодження /т.1, а.с. 153/.

14.Постанова про призначення слідчого у кримінальному провадженні №0001476 від 31.10.2022 /т.1, а.с.154/.

15.Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001476 від 31.10.2022 /т.1, а.с.155-156/.

16.Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2022 року, відповідно до якого слідчим отримано заяву від ОСОБА_6 , де останній просив прийняти міри щодо пошуку його мобільного телефону марки «MEIZU NOTE», відсутність якого потерпілий виявив після сутички, яка мала місце о 19 год. 30 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Белінського, 15 /т.1, а.с.157-158/.

17.Протокол огляду місця події від 30.10.2022 року, згідно з яким оглянута ділянка відкритої місцевості за адресою: АДРЕСА_6 , та на відстані близько 3 м. від входу до під`їзду на тротуарі виявлено плями бурого кольору, ззовні схожі на кров, поруч знайдено чоловічий убір «кепку» зеленого кольору із маркуванням «WHITE», яка, на думку заявника, може належати одному з нападаючих. Також на фасаді будинку було виявлено камери відеоспостереження /т.1, а.с. 160-161/.

18.Ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події від 30.10.2022 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_7 , а.с.162-165/.

19.Ілюстративна таблиця до протоколу огляду місця події від 30.10.2022 року, що проводився за адресою: м. Ужгород, вул. Грибоєдова, 20 /т.1, а.с.166/.

20.Постанова слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 08.11.2022 про визнання шапки в`язаної темного (оливкового) кольору з білою вставкою речовим доказом /т.1, а.с.167/; квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення №796 від 15.11.2022 року /т.1, а.с.168/.

21.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.11.2022 року, довідка про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 08.11.2022 року, ілюстрацій на таблиця, згідно з якими потерпілий ОСОБА_6 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_8 як такого, що 30.10.2022 року близько 19 год. 40 хв. по вул. Белінського в м. Ужгороді, відкрито викрала його мобільний телефон марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9» та нанесла йому тілесні ушкодження, за наступними ознаками: стать, риси обличчя, колір волосся, тіло будова, народність./т.1, а.с.169-173/.

22.Постанова слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 09.11.2022 року /т.1, а.с.174-175/.

23.Постанова прокурора Ужгородської окружної прокуратури від 09.11.2022 про об`єднання матеріалів досудових розслідувань року, відповідно до якої постановлено матеріали кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0001462 від 29.10.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та №0001476 від 31.10.2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, об`єднати в одне провадження за №0001462 від 29.10.2022 року /т.1, а.с. 176-177/.

24.Постанова про створення групи слідчих у кримінальному провадженні за №0001462 від 29.10.2022 року /т.1, а.с.182-183/.

25.Постанова слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 09.11.2022 про визнання мобільного телефону марки «MEIZU», моделі «NOTE», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 речовим доказом у кримінальному провадженні №0001462 від 29.10.2022 року /т1., а.с.184/.

26.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2022 року, довідка про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 09.11.2022 року, ілюстративна таблиця до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими ОСОБА_8 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку № 4 впізнав ОСОБА_11 як такого, який разом з ним напав на потерпілого та з яким вони заволоділи чужим майном, за наступними ознаками: загальними рисами обличчя, середньої тілобудови, чоловічої статі, з залисинами на голові /т.1, а.с.202-208/.

27.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2022 року, довідка про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 09.11.2022 року, ілюстративна таблиця до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно з якими ОСОБА_8 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку № 2 впізнав ОСОБА_9 як такого, який разом з ним напав на потерпілого та з яким вони заволоділи чужим майном, за наступними ознаками: загальними рисами обличчя, середньої тілобудови, чоловічої статі, зі світлим волоссям /т.1, а.с.209-215/.

28.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2022 року, довідка про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 08.11.2022 року, ілюстрацій на таблиця, згідно з якими потерпілий ОСОБА_6 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку № 2 ОСОБА_9 як такого, що 30.10.2022 року близько 19 год. 40 хв. по вул. Белінського в м. Ужгороді відкрито викрала його мобільний телефон марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9» та нанесла йому тілесні ушкодження, за наступними ознаками: загальними рисами обличчя, чоловічої статті, середньої статури, з коротким волоссям темно русого кольору /т.1, а.с.216-222/.

29.Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2022 року, довідка про дані осіб, що зображені на фотознімках, пред`явлених для впізнання від 08.11.2022 року, ілюстрацій на таблиця, згідно з якими потерпілий ОСОБА_6 з чотирьох представлених фотознімках впізнав на фотознімку № 4 ОСОБА_11 як такого, що 30.10.2022 року близько 19 год. 40 хв. по вул. Белінського в м. Ужгороді відкрито викрала його мобільний телефон марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9» та нанесла йому тілесні ушкодження, за наступними ознаками: загальними рисами обличчя, чоловічої статті, середньої статури /т.1, а.с.223-229/.

30.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року /вступна та резолютивна частини/, якою застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 07.01.2023 року, без визначення розміру застави /т.1, а.с.236/.

31.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року /вступна та резолютивна частини/, якою застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 07.01.2023 року, без визначення розміру застави /т.1, а.с.237/.

32.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року, якою застосовано до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 07.01.2023 року, без визначення розміру застави /т.1, а.с.238-242/.

33.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.11.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_11 о 18 год. 47 хв. 10.11.2022 року затримано на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року /т.1, а.с.243-247/.

34.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.11.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_8 о 14год. 30 хв. 10.11.2022 року затримано на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року /т.2, а.с.1-5/.

35.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 10.11.2022 року відповідно до якого ОСОБА_9 о 14 год. 30 хв. 10.11.2022 року затримано на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.11.2022 року /т.2, а.с.6-10/.

36.Протокол проведення слідчого експерименту від 11.11.2022 року, який проведений за участі підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_18 , у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , відповідно до даних зазначеного протоколу підозрюваний ОСОБА_8 послідовно відтворив подію, яка мала місце 30.10.2022 року близько 19 год. 30 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Белінського, 15, ілюстративну таблицю до протоколу проведення слідчого експерименту /т.2, а.с.11-18/.

37.Відеозапис, на якому відповідно до вимог ст. 107 КПК зафіксовано обставини проведення слідчого експерименту від 11.11.2022 року. При цьому ОСОБА_8 показав, маючи на увазі ОСОБА_11 , що «Третій стояв рядом з нами» /т.2, а.с.19/.

38.Заява потерпілого ОСОБА_6 про отримання мобільного телефону марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9» /т.2, а.с.20/.

39.Протокол огляду предмета від 09.11.2022 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , згідно з яким оглянуто мобільний телефон марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 /т.2, а.с. 21-22/.

40.Постанова слідчого від 22.11.2022 року про призначення товарознавчої експертизи ринкової вартості мобільного телефону марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9» /т.2, а.с.23-24/.

41.Довідка про витрати на проведення товарознавчої експертизи від 25.11.2022 року №СЕ-19/107-22/10402-ТВ у кримінальному провадженні №0001462 /т.2, а.с.25/.

42.Висновок експерта №СЕ-19/107-22/10402-ТВ від 25.11.2022 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Meizu», моделі «NOTE 9», 4/128 Гб, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу становить 2 8170 грн./т.2, а.с.26-35/.

43.Відеозапис /оптичний диск із надписом НР DVD-R 16x|4.7 GB data 120 video min/, який було досліджено у судовому засіданні.

При перегляді файлу «ch16_3100», знятого на камеру зовнішнього відео нагляду на вході в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою АДРЕСА_8 , вбачається, що на відео зображено частину магазину з вікнами з лівої сторони на відеозаписі та парковку перед магазином, на 01 хв. 34 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року 19:32:33) в кадрі з`являються три особи чоловічої статі. На 01 хв. 42 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року 19:32:40) в кадрі чітко видно трьох осіб чоловічої статі, особа зліва чоловічої статі середньої тіло будови, ростом слизько 180 см., одягнена в шапку темного кольору, темно-синю кофту з капюшоном, чорні штани та кросівки синього кольору з білою підошвою. Особа чоловічої статі, яка йде посередині, середньої тіло будови, ростом близько 180 см., одягнена в шапку темного кольору з білою вставкою на передній частині, куртку темного кольору, штани чорного кольору та кросівки сірого кольору, в лівій руці тримає пляшку з рідиною оранжевого кольору. Особа чоловічої статі, яка йде праворуч худорлявої тілобудови, невисокого зросту близько 170 см., одягнена в кепку чорного кольору, куртку коричневого кольору, зовні схожу на шкіряну, штани темного кольору та кросівки чорного кольору. На відео видно, що три невідомі особи рухаються в напрямку пр. Свободи в м. Ужгород.

При перегляді файлу «D07 1242 вбачається, що на відео зображено частину будинку АДРЕСА_6 та подвір`я перед будинком. На 22 хв. 22 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року Sun 19:35:04) з`являється світло від ліхтаря, який інтенсивно рухається. На 22 хв. 34 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року Sun 19:35:16) видно як одна особа біжить до дороги в сторону будинку АДРЕСА_6 , за ним біжать три особи. На 22 хв. 43 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року Sun 19:35:35) всі особи зайшли за кущ. На 23 хв. 21 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року Sun 19:36:04), видно як три невідомі особи тікають з місця в сторону пр. Свободи в м. Ужгороді. На 23 хв.26 сек. відео (як зображено у верхньому лівому куті зображення це 30.10.2022 року Sun 19:36:04) видно, що одна особа біжить вслід за трьома особами також в сторону пр. Свободи в м. Ужгороді /т.2, а.с.42/.

44.Протокол огляду диску з відеозаписом від 01.12.2022, згідно з яким убачається детальний перебіг подій, які мали місце 30.10.2022, за участі обвинувачених та потерпілого /т.2, а.с.36-40/.

45.Постанова слідчого Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 05.12.2022 року про визнання речовими доказами односторонній оптичний з диск з надписом «hp DVD-R 16х 4.7 GB», на якому наявний відеозапис з камер спостереження від 12.10.2022; односторонній оптичний з диск з надписом «hp DVD+R 16х 4.7 GB» на якому наявні 2 відеозаписи з камер спостереження від 29.10.2022 року; односторонній оптичний з диск з надписом «KODAK DVD-R 4.7 GB» на якому наявний відеозапис з слідчим експериментом від 11.11.2022 року /т.2, а.с.42-43/.

46.Висновок експерта №363 від 30.11.2022 року, зміст якого відповідає статті 102 КПК України і згідно із яким встановлено, на момент судово - медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження, а саме: синець на шкірних покривах нижньої повіки правого ока; ушитої рани на шкірних покривах потиличної ділянки голови зліва. Згідно даних медичної довідки з травмпункту УЦМКЛ від 30.10.2022 року у нього

виявлено: «Забійно - рвана рана потиличної ділянки голови, забійні садна голови та обличчя». Вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки, обуті ноги сторонньої людини та інші тупі тверді предмети, при цьому потерпілий міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і у горизонтальному або близькому до нього положенні, повернутий як задньою так і передньою поверхнею тіла до джерела спричинення тілесних ушкоджень. У ОСОБА_6 виявлено не менше як два місця прикладання травмуючої сили в область голови. Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного росту. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 30.10.2022 року. Тілесні ушкодження у виді синця нижньої повіки правого ока мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у виді: забійної рани потиличної ділянки голови зліва Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше: як три тижні (21 день) і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Відповідь на питання № 6 «Чи були небезпечними для життя та здоровя ОСОБА_6 на момент заподіяння тілесні ушкодження» у висновку експерта відсутня /т.2, а.с.44-46/.

47.Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.04.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.2 ст.187 КК України та ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_8 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі строком на 7 років, із конфіскацією майна /т.1, а.с.185-193/.

48.Довідка про звільнення серії І-ФР №08716 від 29.04.2022 року, видана ОСОБА_8 , відповідно до якої останній відбув покарання в ДУ Коломийська виправна колонія №41 з 11.06.2017 року по 29.04.2022 року, звільнений після відбуття строку покарання /т.1, а.с.194/.

49.Довідка КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоровя та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради № 1355 від 08.11.2022, з якої вбачається, що ОСОБА_8 до вказаного центру за медичною допомогою не звертався /т.1, а.с.143/.

50.Інформація Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НП України №37-13122022 від 13.12.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимий /т.1, а.с. 195-196/.

51.Копія вироку Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.11.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винуватим за ч.1 ст.187, ч.2 ст.152, ч. 1ст.153 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.187 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.153 КК України - 4 роки та 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.152 КК України - 9 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_11 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі строком на 9 років /т.1, а.с.197-199/.

52.Довідка про звільнення О/С №455-М-17від 18.03.2022 рок, видана ОСОБА_11 , відповідно до якої останній відбув покарання в ДУ Личаківській виправній колонії №30 з 27.08.2013 року по 18.03.2022 року, звільнений після відбуття строку покарання /т.1, а.с.200-201/.

53.Інформація Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки НП України №38-13122022/21011 від 13.12.2022 року, з якої вбачається, що ОСОБА_9 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.2 ст. 342 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 звільнений від відбування покарання з випробуванням строк на 1 рік /т.1, а.с. 230-231/.

54.Копія вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_9 визнано винним за ч. 2 ст.342 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік /т.1, а.с. 232-235/.

Стороною захисту суду докази не надавались.

Так як у висновку експерта №363 від 30.11.2022 року відсутня відповідь на питання № 6 «Чи були небезпечними для життя та здоров`я ОСОБА_6 на момент заподіяння тілесні ушкодження?», в судовому засіданні за ініціативою суду був допитаний судово медичний експерт Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_21 , яка проводила судово медичну експертизу потерпілого ОСОБА_6 .

Експерт пояснила, що виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді синця нижньої повіки правого ока кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а тілесні ушкодження у виді забійної рани потиличної ділянки голови зліва кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Зазначені тілесні ушкодження за класифікацією не відносяться до тяжких, а тому не були небезпечними для життя і здоров`я потерпілого. Тілесні ушкодження можна розцінювати як небезпечні для життя і здоров`я потерпілого лише в разі, якщо такі тілесні ушкодження є тяжкими. Заподіяння ударів в область голови може і не бути небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Оцінка наданих сторонами доказів, їх позицій та показів обвинувачених, а також висновки суду щодо доведеності винуватості обвинувачених у пред`явленому обвинуваченні.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч.3 ст.17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про те, що вони є належними доказами, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд відхиляє доводи, наведені захисником обвинуваченого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_12 , що відеозапис, на якому відображені події, що мали місце 30.10.2022, є неналежним доказом, оскільки, за твердженням адвоката, при демонстрації відеозапису в судовому засіданні не можна розпізнати риси обличчя людей, що присутні на відеозаписі. Дійсно, риси обличчя на відеозаписі не відображаються, під час події була темна пора доби, відео в чорно/білому форматі не дозволяє ідентифікувати обличчя, однак на відеозаписі достовірно відображено кількість людей, що наздоганяли потерпілого (три особи), і кількість людей, що втікали з місця події (також три особи).

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Інші документи, які надані стороною обвинувачення, не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують тощо. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

При цьому, при доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а також ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ураховує правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387). у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445). Зокрема при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК.

Зокрема, наведені стороною обвинувачення докази, як і надані показання обвинуваченим ОСОБА_8 та представником потерпілого ТОВ «АТБ Маркет», повністю підтверджують той факт, що ОСОБА_8 12.10.2022 близько 03 години 30 хвилин, за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська 175 А з магазину «АТБ» здійснив крадіжку стартового пакету «Київстар» в кількості 1 шт., стартового пакету «Водафон» в кількості 1 шт., стартового пакету «Лайфселл» в кількості 1 шт., стартового пакету «Київстар» в кількості 4 шт., запальничок «БІК» кремнієва у кількості 43 шт., запальничок «Фрог» колор у кількості 11 штук, запальничок «ФОКС» з золотим п`єзо, запальничку «КРІКЕТ» кремнієвих у кількості 4 шт., напій кавовий 13г. «Нескафе оріджинал» розчинний стік у кількості 20 шт. на загальну вартість 2815,30 грн., після чого з місця події зник, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також надані стороною обвинувачення докази, а також показання обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_6 , записи з камер відеоспостереження, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол проведення слідчого експерименту повністю підтверджують той факт, що ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_9 30.10.2022 року близько о 19 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Бєлінського, 15, здійснили відкритий напад на потерпілого ОСОБА_6 із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я останнього. ОСОБА_9 наніс удар ногою по нозі потерпілого, а також рукою, стиснутою в кулак, удар в область голови потерпілого ОСОБА_6 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді синця на шкірних покривах нижньої повіки правого ока; ушитої рани на шкірних покривах потиличної ділянки голови зліва. Збивши останнього з ніг, за допомогою ОСОБА_8 , який із застосуванням фізичної сили тримав потерпілого, ОСОБА_9 заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9», після чого з місця події ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 зникли, та у подальшому викраденим телефоном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_6 збитки на суму 2817.00 грн.

У даній справі будо достеменно, а саме: шляхом аналізу відео із камер спостереження, протоколу слідчого експерименту, протоколів впізнання за фотознімками, висновку судово- медичної експертизи, разом зі співставленням показань обвинувачених та потерпілого, установлено, що ОСОБА_9 , який був найбільш активним учасником нападу, наніс тілесні ушкодження ногою та рукою, стиснутою в кулак, в область ноги та голови потерпілого ОСОБА_6 . Збивши останнього з ніг, за допомогою ОСОБА_8 , який із застосуванням фізичної сили тримав потерпілого, ОСОБА_9 заволодів мобільним телефоном потерпілого марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9», вартістю 2817 грн., після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 з місця події зникли та у подальшому розпорядилися телефоном на власний розсуд.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечували свою винуватість у розбійному нападі, послідовно показали всі обставини такого нападу на потерпілого ОСОБА_6 . Разом з тим, пояснили, що ОСОБА_11 участі у нападі не брав, перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння на відстані близько 30 м від місця події, самої події не бачив.

Такі ж показання дав і ОСОБА_11 в судовому засіданні.

Показання обвинувачених про непричетність ОСОБА_11 до вчинення розбою, знаходження останнього в момент нападу на проспекті Свободи в м.Ужгороді, неможливість бачити подію нападу суд оцінює критично. На думку суду, такі показання дані ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою допомогти Махаммадієву уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. При цьому показання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спростовується сукупністю наявних доказів у даному кримінальному провадженні.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, знятого на камеру зовнішнього відео нагляду на вході в магазин «Вопак» за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 35, вбачається, що в кадрі о 19:32:40 з`являються три особи чоловічої статі, які ідентифіковані судом як ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , а з дослідженого відеозапису, знятого на камеру відеонагляду, встановленого на фасаді будинку по вул. Белінського, вбачається, що особа з ліхтариком (потерпілий) біжить до дороги в сторону будинку АДРЕСА_6 , за ним біжать три особи, о 19:35 зникають за кущами. О 19 год. 36 хв. три особи вибігають з за кущів, за ними слідує особа в одязі з світло відбиваючими елементами.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту, проведеного за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , вбачається, що останній, відтворіючи подію, яка мала місце 30.10.2022 року близько 19 год. 30 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Белінського, 15, показав, що ОСОБА_11 знаходився разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на місці події.

Твердження ОСОБА_8 стосовно того, що слідчий експеримент, в якому він вказав про присутність ОСОБА_11 на місці події, проводився під психологічним тиском з боку працівників поліції, суд відкидає.

Об`єктивні дані, які би вказували про застосування до ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту психологічного тиску, про що посилається обвинувачений, в матеріалах справи відсутні.

При дослідженні відеозапису слідчого експерименту вбачається, що під час проведення даної слідчої дії жодного тиску на ОСОБА_8 не здійснювалося, останній добровільно, послідовно вказував на обставини вчинення за його участі кримінального правопорушення. Більш того, вказаний слідчий експеримент проводився за участю понятих та захисника адвоката ОСОБА_10 , жодних заяв про порушення прав ОСОБА_8 або здійснення по відношенню до нього тиску з боку осіб, присутніх на вказаній слідчій дії, не надходило. ОСОБА_8 не звертався до правоохоронних органів із заявою про здійснення стосовно нього психологічного тиску при проведенні слідчого експерименту.

Отже, об`єктивних даних, які би свідчили про психологічний тиск із боку слідства на ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Потерпілий в судовому засіданні, будучи під присягою, показав, що ОСОБА_11 знаходився безпосередньо на місці події на відстані 3-5 метрів від потерпілого, активних дій, в тому числі насильницьких, не вчиняв. Після нападу потерпілий наздоганяв нападників, бачив два силуети, де подівався третій, не знає.

Показання потерпілого суперечать показанням обвинувачених стосовно того, що ОСОБА_11 на місці події був відсутній, нападу не бачив.

Підстав не довіряти показанням потерпілого чи вважати, що потерпілий умисно обмовив обвинуваченого, суд не вбачає, і обвинуваченим такі показання теж не були спростовані.

При проведенні на стадії досудового розслідування такої слідчої дії як впізнання, потерпілий ОСОБА_6 з чотирьох представлених фотознімків впізнав на фотознімку № 4 ОСОБА_11 як такого, що 30.10.2022 року близько 19 год. 40 хв. по вул. Белінського в м. Ужгороді відкрито викрав його мобільний телефон марки «МЕЙЗУ», моделі «NOTE 9».

Враховуючи обставини вчинення злочину, зокрема вид злочинних дій, емоційний стан потерпілого, швидкість перебігу подій, те, що обвинувачений ОСОБА_11 в темну пору доби був одягнений в одяг темного кольору, суд уважає можливим сумлінну (добросовісну) помилку потерпілого в кількості осіб, що покидали місце події, адже з дослідженого відеозапису вбачається, що потерпілий біг саме за трьома особами, а не за двома.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що гроші, виручені від продажу відібраного у потерпілого мобільного телефону планував розділити на трьох, по 700 грн. на особу, в тому числі на ОСОБА_11 , що свідчить про причетність останнього до розбійного нападу.

Досліджені докази повністю спростовують версію захисту про відсутність участі ОСОБА_11 у вчиненому розбійному нападі.

Співучасть у вчиненні злочину передбачає: об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену спільну діяльність усіх співучасників; те, що вчинюваний співучасниками злочин є єдиний для всіх; спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату злочину; причинний зв`язок між діяннями всіх учасників і загальним злочинним результатом. Спільна участь у вчиненні злочину може проявитися як у дії, так і в бездіяльності. Головною рисою спільної дії (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного з учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником та настання спільного злочинного результату.

При цьому домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Судом встановлено, що мав місце розбійний напад на потерпілого ОСОБА_6 , при цьому напад відбувався за умов, коли кожен із його співучасників мав змогу бачити та усвідомлювати дії інших нападників, погоджувався із ними і продовжував протиправну поведінку. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 разом втекли з місця злочину.

Слід також узяти до уваги, що спроб викликати медичну допомогу, з`ясувати стан потерпілого, отримані тілесні ушкодження, їх ступень тяжкості, обвинувачений ОСОБА_11 не здійснював.

Судом встановлено єдиний спільний умисел обвинувачених, про що свідчить узгодженість злочинної діяльності нападників, їх домовленість, виражену в конклюдентній формі, на вчинення розбою щодо ОСОБА_6 .

Посилання захисту на те, що лише ОСОБА_9 наносив потерпілому удари, не мають вирішального значення для доведеності винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та кваліфікації його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

У свою чергу злочинні дії ОСОБА_11 були складовою здійснення нападу із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, обвинувачений ОСОБА_11 виконав частину того обсягу дій, який нападники вважали необхідним для реалізації спільного умислу.

З урахуванням наведеного, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_11 про відсутність будь-яких доказів винуватості її підзахисного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є безпідставними і спростовуються вищенаведеними й дослідженими судом доказами, які є логічними, послідовними і узгоджуються між собою.

Посилання захисту в особі захисника обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_18 про те, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження того, що обвинувачені застосували до потерпілого насильство, небезпечне для життя та здоров`я, тому його їх дії потребують перекваліфікації із ч. 4 ст. 187 (розбій) на ч. 4 ст. 186 (грабіж) КК України, суд відкидає.

Так, за загальним визначенням розбій як злочин проти власності - це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до формального (усіченого) складу злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу.

Як випливає зі змісту ст. 187 КК України, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного складу злочину є заподіяння особі, яка зазнала нападу, насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, або погроза застосування такого насильства.

З висновку експерта №363 від 30.11.2022 року слідує, що в результаті нападу потерпілому ОСОБА_22 були заподіяні легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Експерт, стверджуючи в судовому засіданні, що заподіяні ОСОБА_6 тілесні ушкодження не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, керувалася тим, що такі тілесні ушкодження за класифікацією не відносяться до тяжких.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК України) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення.

Отже, суд приходить до висновку, що заподіяння потерпілому удару травмуючої сили в область голови, внаслідок чого було завдано легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, створювало реальну небезпеку для життя і здоров`я останнього та за своїм характером є насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.

З урахуванням наведеного, кваліфікація дій обвинувачених за ч. 4 ст. 187 КК України за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_6 , поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, під час дії в Україні воєнного стану є правильною.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

Суд вважає, що обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_11 відповідно до ст. 66 КК України є наявність тяжкого захворювання /т.2, а.с.116/. Між тим, сторона захисту не надала дозволу на розкриття інформації про саму хворобу, а отже суд, ураховуючи наявність тяжкого захворювання, безпосередньо не зазначає її в тексті вироку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , не встановлено. Суд не знайшов підстав вважати наявною таку обставину, що пом`якшує покарання як щире каяття.

Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.

Обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою винуватість, однак цей факт не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого, адже щире каяття, як вже було зазначено, передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль з цього приводу та осуд своєї поведінки.

Спостерігаючи за поведінкою засудженого в судовому засіданні, суд переконаний, що щире каяття з приводу вчиненого у ОСОБА_9 відсутнє, останній свою поведінку не засудив, жаль з приводу вчиненого не висловлював, не вибачився перед потерпілим, завдану моральну шкоду не відшкодував. Вказівка на щире каяття, висловлена обвинуваченим на стадії судових дебатів, є, на думку суду, формальною.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є рецидив злочину.

Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченим покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром, якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з який відноситься до тяжких, а інший до особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України, їх вид та суспільну небезпечність, стан суспільства та держави воєнний стан внаслідок нападу росії за підтримки білорусі, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який не одружений, з середньою освітою, не працюючий, міцних соціальних зв`язків не має, за медичною допомогою до КНП Закарпатської обласної ради не звертався, раніше був засуджений за вчинення злочинів проти власності, за які відбував реальне покарання в виді позбавлення волі, втім відповідних висновків для себе не зробив. Крім того, суд ураховує майно, яке стало предметом злочинного посягання, та його вартість.

З урахуванням викладених обставин по справі, наведених відомостей щодо особистості обвинуваченого, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні правопорушення, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в виді позбавлення строком на п`ять років, за ч. 4 ст. 187 КК України в виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців, з конфіскацією майна. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання в виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців, з конфіскацією майна.

Підстави для застосування ст. 75 КК України, тобто для призначення покарання з іспитовим строком, відсутні.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність, стан суспільства та держави воєнний стан внаслідок нападу росії за підтримки білорусі, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який не одружений, з середньою освітою, не працюючий, міцних соціальних зв`язків не має, раніше був засуджений за вчинення злочинів проти власності та статевої свободи, статевої недоторканості, за які відбував реальне покарання в виді позбавлення волі, втім відповідних висновків для себе не зробив. Крім того, суд ураховує майно - телефон, яке стало предметом злочинного посягання, та його вартість.

З урахуванням викладених обставин по справі, наведених відомостей щодо особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності однієї пом`якшуючої обставини, яка пов`язана зі станом здоров`я обвинуваченого, а також покарання, яке передбачено за вчинене кримінальне правопорушення, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч. 4 ст. 187 КК України в виді позбавлення волі строком на вісім років, з конфіскацією майна.

Підстави для застосування ст. 75 КК України, тобто для призначення покарання з іспитовим строком, відсутні.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність, стан суспільства та держави воєнний стан внаслідок нападу росії за підтримки білорусі, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який не одружений, з середньою освітою, не працюючий, міцних соціальних зв`язків не має. Крім того, суд ураховує майно - телефон, яке стало предметом злочинного посягання, та його вартість.

З урахуванням викладених обставин по справі, наведених відомостей щодо особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинене кримінальне правопорушення, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, шляхом призначення покарання за ч. 4 ст. 187 КК України в виді позбавлення волі строком на вісім років та шість місяців, з конфіскацією майна.

При цьому суд також ураховує, що ОСОБА_9 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року за ч.2 ст.342 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, і вчинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням, у зв`язку з чим до покарання в виді позбавлення волі строком на 8 років відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року у виді позбавлення волі строком на 2 роки, остаточно призначив ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією майна.

Приймаючи рішення про відсутність підстав для звільнення від відбуття покарання з випробуванням, суд виходить з того, що ОСОБА_9 за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року вже було звільнено від відбуття покарання з випробуванням, однак останній вчинив новий злочин в період відбуття покарання з випробуванням, що виключає повторне застосування положень статей 75, 76 КК України до обвинуваченого.

Призначення обвинуваченим саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення волі хоча і є винятковим, але застосовується щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстави для задоволення цивільного позову.

В рамках кримінального провадження №0001462 від 29.10.2022 потерпілим ТОВ «АТБ - маркет» заявлено цивільний позов на суму 2 815,30 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розмір спричиненої ТОВ «АТБ - маркет» матеріальної шкоди, викликаної заволодінням його майна, становить його вартість, яка підтверджується інвентаризаційної відомістю №16005 від 28.10.2022 року, що становить 2 815,30 грн.

З огляду на таке на користь потерпілого ТОВ «АТБ - маркет» підлягає відшкодуванню з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальна шкода в сумі 2 815,30 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішення питання щодо заліку тримання під вартою, обраного запобіжного заходу.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 10.11.2022 року з 14 год. 30 хв., у зв`язку з чим слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_8 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 10.11.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі. Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_11 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 10.11.2022 року з 18 год. 47 хв., у зв`язку з чим слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_11 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 10.11.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі. Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_11 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме з 10.11.2022 року з 14 год. 30 хв., у зв`язку з чим слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_9 за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з 10.11.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі. Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Процесуальні витрати по справі.

Витрати по справі становлять 755,12 грн. за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/107-22/10402-ТВ від 25.11.2022 року. У відповідності до вимог ст.124 КПК України документально підтверджені судові витрати по справі за проведення товарознавчих експертиз підлягають стягненню з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 в рівних частках в розмірі 251,71 грн. з кожного.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 377, 392, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 та ч.4 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 роки;

- за ч.4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців, з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді восьми років шість місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_8 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у періоді з 10.11.2022 року з 14 години 30 хвилин до 11.08.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_8 в виді триманні під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 251,71 грн.

Цивільний позов ТОВ «АТБ Маркет» до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ТОВ «АТБ Маркет» матеріальну шкоду в розмірі 2 815,30 грн.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_11 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 10.11.2022 року з 18 години 47 хвилин до 11.08.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_11 в виді триманні під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 251,71 грн.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців, з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, частку не відбутого ОСОБА_9 покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2022 року у виді позбавлення волі строком на 2 роки, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 9 років, з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_9 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 10.11.2022 року з 14 години 30 хвилин до 11.08.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_9 в виді триманні під вартою залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 251,71 грн.

Речові докази по справі, а саме:

-мобільний телефон марки «MEIZU», моделі «NOTE 9», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , який повернуто ОСОБА_6 на відповідальне зберігання - залишити останнньому;

-шапку в`язану темного (оливкового) кольору з білою вставкою повернути ОСОБА_9 ;

-односторонній оптичний з диск з надписом «hp DVD-R 16х 4.7 GB» на якому наявний відеозапис з камер спостереження від 12.10.2022; односторонній оптичний з диск з надписом «hp DVD+R 16х 4.7 GB» на якому наявні 2 відеозаписи з камер спостереження від 29.10.2022 року; односторонній оптичний з диск з надписом «KODAK DVD-R 4.7 GB» на якому наявний відеозапис з слідчим експериментом від 11.11.2022 року, залишити зберігатися при матеріалах справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, потерпілим, обвинуваченим та їх захисникам.

Суддя ОСОБА_23