Справа № 521/6584/22
Провадження №1-кп/521/810/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 16.08.2021 року за № 0001114, 15.04.2022 року за № 0000300, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню освіту, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

1) 17.10.2017 Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

2) 08.12.2017 Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 26.02.2021 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

-у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1) 12.08.2021 року в обідній час ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 43 на вул. Академіка Заболотного у м. Одесі, побачив автомобіль «АЗЛК», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 . У цей час у ОСОБА_8 виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

14.08.2021 року ОСОБА_8 в обідній час (точного часу не встановлено), перебуваючи за вказаною адресою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через свого знайомого, якого не повідомив про справжні наміри, викликав евакуатор для перевезення автомобіля і подальшої його реалізації. Водій евакуатора «Мерседес Бенц» реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримавши от ОСОБА_8 неправдиву інформацію про належність автомобіля йому, завантажив зазначений автомобіль «АЗЛК» і на прохання ОСОБА_8 відвіз до іншого місця.

Таким чином ОСОБА_8 незаконно заволодів автомобілем, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі вартості автомобіля 8581,49 грн.

2) В період часу з 22:00 години 09.04.2022 року по 17:00 годину 14.04.2022 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, запровадженого в Україні Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року та продовженого у встановленому порядку, шляхом застосування механічного впливу на корпус навісного замка стороннім предметом і його пошкодження, проник до підвального приміщення будинку за вказаною адресою, звідки викрав майно ОСОБА_11 , а саме: зварювальний апарат марки «Compass IWM-200» вартістю 3999 грн., газовий туристичний балон об`ємом 5 л вартістю 610 грн., лампу-лупу марки «Лед» SP-34 вартістю 796,67 грн., розкладний мангал марки «Чемодан» в комплекті з 10 шампурами вартістю 762,23 грн., 2 консерви «De Luxe Foods & Goods Selected Ty» вартістю 59,80 грн., 1 кг крупи гречаної «Розумний вибір» вартістю 46,30 грн., 1 кг крупи пшеничної «Розумний вибір» вартістю 20,40 грн., 1 кг крупи рисової «Розумний вибір» вартістю 32,90 грн., 2 консерви «Боцман» сардини вартістю 66,60 грн., 2 консерви «Своя лінія» сардини вартістю 63 грн., 2 упаковки цукру вагою по 1 кг вартістю 51,80 грн., 2 кг макаронних виробів «Розумний вибір» вартістю 45 грн., 2 упаковки макаронних виробів марки «Своя лінія» вагою по 400 г вартістю 51 грн., цибулю ріпчасту 1,558 кг вартістю 21,27 грн., каву марки «Jacobs Monarch» 425 г вартістю 323,50 грн., 4 упаковки ложок разових марки «Розумний вибір» вартістю 30,80 грн., вермішель марки «Мівіна» 9 шт. вартістю 49,50 грн., туалетний папір 2 шт. вартістю 37,60 грн., жіночій зажим для волосся, що не становить для потерпілого цінності, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 7067,37 грн.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.За обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

- В судовому засіданні ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та показав, що 12.08.2021 року біля будинку АДРЕСА_3 побачив на парковці автомобіль «Москвич-412», в якому було відсутнє віконне скло. На його погляд, автомобіль був не на ходу. Він розпитав у мешканців сусіднього дома, кому належить автомобіль, і дізнався, що нібито автомобіль стоїть без хазяїна вже близько 3-х років. Тоді він вирішив здати автомобіль на металобрухт, запитав про це дозволу у мешканців будинку і вони не заперечували. З власником автомобіля з цього приводу не спілкувався. Він звернувся за допомогою до знайомого, який викликав евакуатор. На евакуаторі перевезли автомобіль на вул. Радіальну, де проживає цей знайомий. У подальшому він самостійно розібрав автомобіль, зі знайомим перевезли на прийомний пункт і здали як металобрухт, отримали 7000 грн. та розділили їх пополам. Свою частину грошей витратив на особисті потреби. Жалкує про скоєне, відшкодував потерпілому спричинену шкоду.

Разом з тим, в судових дебатах обвинувачений заявив, що не вважає свої дії злочином, оскільки забрав автомобіль потерпілого з дозволу мешканців будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази сторони обвинувачення на підтвердження події цього злочину, винуватості ОСОБА_8 у його вчиненні та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, які маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.2. За обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

- В судовому засіданні ОСОБА_8 не визнав вину за ч. 4 ст. 185 КК України і заявив, що не причетний до крадіжки майна ОСОБА_11 15.04.2022 року він прийшов до своїх знайомих - ОСОБА_13 та його співмешканки ОСОБА_14 , які проживали в будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_15 запропонував йому купити зварювальний апарат, але він відмовився. Йому відомо, що крадіжку вчинив саме ОСОБА_15 , а ОСОБА_16 надала в судовому засіданні неправдиві відомості і обмовила його (обвинуваченого), щоб захистити співмешканця ОСОБА_13

- Потерпілий ОСОБА_11 показав суду, що мешкає у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 . Навесні 2022 року він разом зі своєю сім`єю та іншими мешканцями будинку прийняли рішення облаштувати у підвалі бомбосховище. На підвалі був замок, ключі від якого зберігалися у нього, а під час оголошення повітряної тривоги він або хтось з членів сім`ї відчиняли бомбосховище. Також він вирішив розмістити у підвалі запас продуктів та інших необхідних речей. З цією метою він за власні кошти купив продукти харчування тривалого зберігання та відніс їх у підвал, розмістив там зварювальний апарат, лампу, газовий балон, розкладний мангал з шампурами, воду, напої. У нього збереглися товарні чеки на деякі продукти харчування та речі. Члени його сім`ї, також приносили до підвалу продукти, особисті речі. Так, його теща ОСОБА_17 залишила у підвалі одяг, особисті речі, зокрема, зажим для волосся. У квітні 2022 року він кілька днів не відвідував бомбосховище, а 14.04.2022 року виявив, що замок на дверях відчинений і з підвалу були викрадені речі, які там зберігалися продукти харчування, техніка, особисті речі.

Виявивши крадіжку, він звернувся до поліції. ОСОБА_17 помітила викрадений з підвалу зажим для волосся на сусідці ОСОБА_18 , яка проживає у сусідньому під`їзді. ОСОБА_19 призналася, що цю річ їй приніс і подарував ОСОБА_20 на прізвисько « ОСОБА_21 ». Таке прізвисько має обвинувачений ОСОБА_22 , якого він (потерпілий) знає як мешканця району, та бачив, що він часто приходив до ОСОБА_19 . Також ОСОБА_19 показала пакет з викраденими з підвалу продуктами харчування, які їй теж приніс ОСОБА_23 .

- Свідок ОСОБА_17 показала, що її зять - потерпілий ОСОБА_11 за місцем свого проживання у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 облаштував частину підвального приміщення поруч з бомбосховищем для зберігання речей і продуктів харчування, які могли б знадобитися під час тривалого перебування в укритті. Двері цього приміщення зачинялися на замок, який встановив ОСОБА_11 , і там знаходилися речі, які приносили члени сім`ї мангал, продукти харчування та інші.

Приблизно 10.04.2022 року вночі (після півночі) вона вийшла у двір будинку і побачила, що з першого під`їзду, де мешкає сусідка на ім`я ОСОБА_24 , вийшов чоловік, який переносив речі, - середнього зросту, худорлявий, у темному одязі. У подальшому слідчий проводив впізнання цього чоловіка, і вона впізнала його за фотознімком. 14.04.2022 було виявлено, що з підвалу були викрадено майно її сім`ї. Всі її особисті речі, що зберігалися у підвалі, були викрадені, навіть документ про освіту, ліки, інші речі, а також зажим для волосся у формі вишні.

На виклик приїхали працівники поліції, і у той час у дворі будинку знаходилася сусідка з іншого під`їзду на ім`я ОСОБА_24 . На ній вона побачила свій зажим для волосся, викрадений з підвалу. Оля сказала, що цей зажим їй подарував чоловік, який приніс також інші речі, каву, продукти харчування. Слідчий вилучив у ОСОБА_25 впізнаний нею зажим. У подальшому викрадений зажим для волосся був пред`явлений їй на фотознімку і вона впізнала свою річ серед кількох інших.

- Свідок ОСОБА_26 показала суду, що з ОСОБА_8 знайома з дитинства. У квітні 2022 року ввечері ОСОБА_23 приніс до неї додому продукти харчування вермішель, цукор, крупи, каву, а також подарував зажим для волосся. За продукти вона заплатила ОСОБА_23 300 грн. та частину з них з`їла. Через кілька днів зажим на ній помітила сусідка теща ОСОБА_11 , зняла у неї з голови і сказала, що це її річ. Вона (свідок) пояснила сусідам, що зажим їй подарував ОСОБА_23 . Тоді сусід ОСОБА_27 зайшов до неї у квартиру, побачив принесені ОСОБА_23 продукти і сказав, що ці продукти були у нього викрадені.

У той період вона проживала разом зі співмешканцем ОСОБА_28 , який наразі перебуває під вартою в Одеському СІЗО. Від ОСОБА_29 їй відомо, що у слідчому ізоляторі на нього здійснюється тиск, щоб він узяв вину у вчиненні крадіжки на себе. Однак, у період вчинення крадіжки майна потерпілого вона проживала спільно з ОСОБА_29 , і тому їй достеменно відомо, що ОСОБА_29 цього злочину не вчиняв.

У зв`язку із зловживанням алкоголем вона лікувалася у стаціонарному відділенні. Психічних захворювань не має.

Сторона захисту піддає сумніву достовірність показань свідка ОСОБА_26 , посилаючись на те, що вона нібито не може адекватно сприймати факти, оскільки зловживає алкогольними напоями і отримувала лікування у Одеському обласному медичному центрі психічного здоров`я. Однак така позиція не ґрунтується на законі.

Суд не знаходить підстав для визнання показань ОСОБА_26 недостовірними. Так, її показання узгоджуються з іншими доказами, які визнані судом достовірними, належними і допустимими. В судовому засіданні ОСОБА_26 сама надала інформацію з приводу того, що отримувала лікування у стаціонарному відділенні КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», але не у зв`язку з психіатричним захворюванням, а у зв`язку з тим, що страждає на алкогольну залежність. Тобто, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_26 має захворювання, яке обмежує її у можливості правильно сприймати факти, події і обставини та надавати про них пояснення.Доказів протилежного суду надано не було.

Сторони не заявляли, що показання свідка ОСОБА_26 на досудовому слідстві та в суді мають розбіжності та протиріччя.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 96 КПК України сторони кримінального провадження в судовому засіданні реалізували своє право ставити свідку ОСОБА_26 запитання щодо її можливості сприймати факти, про які вона давала показання, а також щодо інших обставин, які мають значення для оцінки достовірності показань свідка. Однак, переконливих доказів того, що показання ОСОБА_26 є неправдивими або недостовірними, стороною захисту суду надано не було.

Таким чином, у суду відсутні сумніви у достовірності показань свідка ОСОБА_26

- Свідок ОСОБА_30 показав, що являється двоюрідним братом обвинуваченого. Кожен з них разом зі своїми батьками проживали в гуртожитку. Приблизно кілька місяців тому (навесні 2022 року) він бачив у кімнаті обвинуваченого кілька коробок, вміст яких йому невідомий. Також бачив, що ОСОБА_8 разом з іншим чоловіком виносили ці коробки з кімнати.

- Свідок ОСОБА_31 показала, що у березні-квітні 2022 року ОСОБА_8 орендував у неї житло разом з двома іншими чоловіками, з якими працював на будівництві. Характеризує його позитивно та не має інформації з приводу інкримінованого ОСОБА_8 злочину.

- 14.04.2022 ОСОБА_11 звернувся до ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області з заявою про викрадення його майна з підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

- Як вбачається з протоколу огляду місця події підвального приміщення багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а також з фототаблиці, двері приміщення зачиняються на навісний замок, всередині облаштовані місця для сидіння, наявні ємності з водою, пакети з одягом та іншими речами.

- На підставі заяви ОСОБА_26 15.04.2022 у неї були вилучені: банка з-під кави, упаковку цукру 1 кг «Розумний вибір», упаковка вологих серветок, зажим для волосся. Зазначені предмети, а також дверний замок та видані ОСОБА_11 фіскальні чеки були оглянуті слідчим і долучені у якості речових доказів.

- Потерпілий ОСОБА_11 під час пред`явлення для впізнання предмету за фотознімками упізнав зажим для волосся, викрадений разом з його речами за адресою: АДРЕСА_2 .

- Під час досудового розслідування було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками:

- свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_8 , який 10.04.2022 року виносив з під`їзду будинку пакети з речами;

- свідок ОСОБА_26 впізнала ОСОБА_8 як чоловіка на ім`я ОСОБА_32 , який пропонував купити продукти харчування;

- свідок ОСОБА_30 впізнав свого родича ОСОБА_8 , який 14.04.2022 року виносив зі своєї кімнати 2 коробки;

- свідок ОСОБА_33 впізнав ОСОБА_8 як чоловіка на ім`я ОСОБА_32 на прізвисько « ОСОБА_21 », який пропонував йому купити зварювальний апарат.

Приписами ч. 6 ст. 228 КПК визначено, що за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, з додержанням вимог, зазначених у ч.ч. 1 і 2 цієї статті. Зокрема, перед пред`явленням особи для впізнання слідчий, прокурор повинен з`ясувати, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явлення особи для впізнання, а обов`язковість обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками законодавством не передбачено.

Як вбачається з досліджених судом доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками, зазначені слідчі дії проводилися за участю понятих. На виконання положень ч. 1 ст. 228 КПК слідчим вказано, за якими саме ознаками свідки впізнавали особу: за рисами обличчя, зовнішнім виглядом. Як убачається з протоколів, слідчий перед пред`явленням особи для впізнання попередньо з`ясовував у кожного зі свідків, чи можуть вони впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети особи, а також обставини, за яких свідки бачили цю особу. При цьому кожен зі свідків зазначив, що може впізнати особу, яку кожен з них бачив за різних обставин. Цей факт зафіксовано у зазначених протоколах та закріплено підписом свідків і понятих.

Правова позиція, аналогічна зазначеним висновкам суду, висловлена Верховним Судом у постановах від 06.02.2020 у справі № 442/6175/18, від 03.09.2020 у справі № 464/9093/16-к, від 26.11.2020 у справі № 742/2200/19, від 30.11.2021 у справі№ 235/4339/17-к.

Зазначені докази суд визнає допустимими і достовірними, відсутні підстави для визнання їх недопустимими, про що заявляла сторона захисту під час судового розгляду.

- Відповідно до заяви ОСОБА_11 , ним добровільно видані для долучення до матеріалів кримінального провадження товарні чеки з інформацією про вартість зварювального апарату та продуктів харчування, а також інформація про вартість іншого викраденого у нього майна.

- Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи встановлено вартість викраденого у ОСОБА_11 майна газового туристичного балону 610 грн., лампи-лупи «Лед» 796,96 грн., розкладного мангалу 621,53 грн., одного шампура 14,07 грн.

- Як вбачається з висновку судової трасологічної експертизи, виданий ОСОБА_11 навісний замок знаходиться у справному стані, не був відімкнений сторонніми предметами, а був зламаний шляхом застосування механічного впливу на корпус замка стороннім(-ми) предметом (-ами), з подальшим «вириванням» короткого кінця дужки з отвору в корпусі замка.

- В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту в режимі відеоконференції з виправною колонією був допитаний свідок ОСОБА_34 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_34 показав, що йому відомо про непричетність ОСОБА_8 до вчинення крадіжки майна ОСОБА_11 і про вчинення цього злочину співмешканцем ОСОБА_14 на ім`я ОСОБА_35 .

Суд враховує, що показання свідка ОСОБА_36 протирічать як показанням інших свідків у цьому кримінальному провадженні, так і письмовим доказам документам, дослідженим судом і визнаним належними, допустимими і достовірними.

Враховуючи зазначені протиріччя, суд повинен вирішити питання про достовірність одного чи іншого доказу, про перевагу одного доказу над іншим.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_36 , даним в судовому засіданні, суд враховує, що він був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 , а під час досудового розслідування і судового розгляду справи вони одночасно утримувалися в Одеському слідчому ізоляторі, де мали можливості спілкування. Свідок ОСОБА_26 показала суду, що ОСОБА_34 являється її співмешканцем, і на нього у слідчому ізоляторі з боку ОСОБА_8 чиниться тиск.

ОСОБА_34 звернувся до суду з заявою про те, що крадіжку майна ОСОБА_11 вчинив саме він з іншою особою. Однак, під час допиту в судовому засіданні він стверджував, що крадіжка була вчинена не ОСОБА_23 і не ним, а іншою особою. При цьому заявив, що не пам`ятає, яким чином виклав інформацію у своїй заяві до суду, а протиріччя між цією інформацією та своїми показами в суді пояснити не зміг.

З огляду на вказані обставини, на знайомство між обвинуваченим і свідком, суд вважає показання ОСОБА_36 в судому засіданні недостовірними, наданими з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

3. Закон України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 винен у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;

- ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене в умовах воєнного стану, повторно.

4. Обставини, передбачені ст.ст. 66, 67 КПК України. Мотиви призначення покарання.

Обвинувачений за місцем мешкання характеризується задовільно. На наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, однак у 2022 році проходив курс психо-соціальної реабілітації у реабілітаційному центрі ГС «Міжнародна антинаркотична асоціація». Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив новий злочин через нетривалий час менше 6 місяців після звільнення з місць позбавлення волі. Під час перебування під вартою у слідчому ізоляторі отримував лікування та перебував під наглядом лікаря-фтизіатра.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України суд визнає добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинено тяжкі злочини, особу винного, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі, без застосуванням додаткового покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді конфіскації майна.

Остаточне покарання необхідно визначити відповідно до положень ст. 70 КК України.

У строк відбутого покарання ОСОБА_8 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з дня його затримання 16.04.2022 року до набрання вироком законної сили, зараховуючи попереднє ув`язнення відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

5. Мотиви рішення щодо цивільного позову потерпілого.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 компенсації матеріальної шкоди, спричиненої в результаті злочину, у розмірі 7067,37 грн.

Обвинувачений позовні вимоги в судовому засіданні не визнав.

Частиною 1 ст. 117 ЦК України визначено: шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 винний у вчиненні щодо потерпілого злочину, яким спричинено матеріальну шкоду в розмірі 7067,37 грн., і саме така сума має бути стягнена з обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги потерпілого ОСОБА_11 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_8 спричиненої шкоди у розмірі 8581,49 грн. суд залишає без задоволення у зв`язку з відшкодуванням шкоди і поверненням викраденого майна потерпілому.

6. Інші питання, вирішені судом при ухваленні вироку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_8 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 5835,08 грн. (2745,92+1716,20 + 1372,96).

Відповідно до положень ст. 100 КПК України речові докази, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , - 4 двері, задню та передню частини кузова автомобіля, кришу, дно кузова, кришку багажника, капот, 4 автомобільних колеса з дисками - слід залишити йому ж, скасувавши арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2021 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.04.2022 року на речові докази - 1 пачку цукру, 1 пачку вологих серветок, банку з-під кави, зажим для волосся, навісний замок з ключем, 2 фіскальних чека, підлягає скасуванню.

Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області: 1 пачку цукру, 1 пачку вологих серветок, зажим для волосся, навісний замок з ключем повернути потерпілому ОСОБА_11 , банку з-під кави знищити, 2 фіскальних чека зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк шість років.

Відповідно до положень ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк шість років, без конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання у виді позбавлення волі зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з дня його затримання 16.04.2022 року до набрання вироком законної сили - із розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили залишити незмінним застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заявлений ОСОБА_11 цивільний позов задовольнити і стягнути з ОСОБА_8 на його користь компенсацію матеріальної шкоди в сумі 7067 (сім тисяч шістдесят сім) грн. 37 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_8 компенсації матеріальної шкоди у розмірі 8581,49 грн. залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 5835 (п`ять тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн. 08 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.08.2021 року, на речові докази - 4 двері, задню та передню частини кузова автомобіля, кришу, дно кузова, кришку багажника, капот, 4 автомобільних колеса з дисками.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.04.2022 року на речові докази - 1 пачку цукру, 1 пачку вологих серветок, банку з-під кави, зажим для волосся, навісний замок з ключем, 2 фіскальних чека,.

Речові докази, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , - 4 двері, задню та передню частини кузова автомобіля, кришу, дно кузова, кришку багажника, капот, - залишити йому ж.

Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області:

- 1 пачку цукру 1 пачку вологих серветок, зажим для волосся, навісний замок з ключем повернути потерпілому ОСОБА_11 ,

- банку з-під кави знищити;

- 2 фіскальних чека зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня вручення його копії.

Суддя Ірина МОРОЗОВА