ЄУН 174/352/23
н/п 1-кп/174/31/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

09 травня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000034 від 03.02.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, освіта базова вища, не працює, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-05.12.2022 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., штраф сплачено,-

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 02.02.2023, близько 17:00 год., знаходився біля магазину «Ранок», розташованого по вул.ім.Ю.М.Устенка, 5, в м.Вільногірську Кам`янського району Дніпропетровської області, де на асфальтобетонному покритті, біля урни для сміття, побачив та підняв картонну коробку, в якій виявив корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, запал ручної гранати типу УЗРМГ-2 та запал типу AF11, після чого, розуміючи, що знайдене відноситься до вибухових пристроїв та вибухової речовини, поклав коробку до кишені куртки, в яку був одягнений, та переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого зберігання для особистих потреб, і таким чином, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу придбав та переніс:

- корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

- запал типу AF11 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

03.02.2023, близько 14:30 год., дільничний офіцер поліції відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області прибув за викликом ОСОБА_6 за фактом вчинення домашнього насильства в сім`ї до квартири АДРЕСА_3 , де під час складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.173-2 КУпАП в спальній кімнаті на стільці помітив предмети, схожі на вибухову речовину та вибухові пристрої, після чого викликав слідчо-оперативну групу.

В той же день, тобто 03.02.2023, в період часу з 16:06 год. до 16:50 год., працівниками відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , під час якого в спальній кімнаті на стільці виявлено та вилучено вибухову речовину та вибухові пристрої, а саме:

- корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/5393-ВТХ від 14.02.2023 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху;

- запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/5393-ВТХ від 14.02.2023 є модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху;

- запал типу AF11, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/5393-ВТХ від 14.02.2023 є запалом типу AF11, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно придбав, переніс та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 вказану вибухову речовину та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 19 квітня 2023 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, обставини, що обтяжує рецидив злочинів та покарання, яке він повинен понести за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро кається та показав, що 02.02.2023 пішов до магазину та біля урни побачив коробку в якій виявив корпус від гранати та 2 запала до неї, які приніс додому та зберігав. 03.02.2023 посварився з матір`ю, вона викликала дільничного, який побачив корпус від гранати та запали і викликав слідчо-оперативну групу. Поліцейські проведи огляд та вказані предмети вилучили. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, пояснив, що угода відповідає вимогам КК України та КПК України та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав, мотивуючи тим, що угода відповідає вимогам законодавства, обвинуваченим укладена добровільно і відповідає його інтересам, тому просить її затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005р.), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, обставин, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.67 КК України, відносить рецидив злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, має постійне місце проживання (а.с.38,40), не працює, не одружений, дітей не має (а.с.37), на обліку лікаря психіатра не перебуває, звертався за допомогою до лікаря-нарколога, неодноразово перебував на лікуванні у відділенні № 3 в КНП Кам`янської міської ради «Міська лікарня № 1» (а.с.30), згідно висновку судово-психіатричного експерта № 204 від 07.04.2023, ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час психічні і поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю і наркотиків. Під час інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.33-36).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/5393-ВТХ від 14.02.2023 у розмірі 1887,80 грн. (а.с.25) слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 квітня 2023 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/104-23/5393-ВТХ від 14.02.2023 у розмірі 1887,80 грн.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1