Справа № 203/1752/23
Провадження № 1-кп/0203/550/2023
В И Р О К

іменем України

12 травня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002023 від 29.10.2022 року, відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_6 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно об 11 годині ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «BMW 530і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , здійснював рух в лівій смузі для руху в світлий час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю пр. Олександра Поля у м. Дніпро з боку вул. Володимира Антоновича в напрямку пр. Пушкіна, проїзна частина якої має по три смуги для руху в кожному напрямку.

У ході руху водій ОСОБА_5 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, здійснюючи рух з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості, рухаючись зі швидкістю не менше ніж 78 км/год., легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину пр. Олександра Поля у м. Дніпро справа наліво по ходу руху автомобіля, у невідведеному для цього місці, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно об 11 годині в районі буд. 7 по пр. Олександра Поля у м. Дніпро здійснив наїзд передньою частиною автомобіля «BMW 530і» реєстраційний номер НОМЕР_1 на ліву бічну поверхню тіла пішохода ОСОБА_8 .

Своїми діями водій автомобіля «BMW 530і» реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, грудної клітки та кінцівок: закритої черепно-мозкової травми: крововиливів у м`які покриви голови в центрі лобно-тім`яної ділянки, тріщини зовнішньої кісткової пластини на лусці лобної кістки, крововиливів під м`які мозкові оболонки потиличних часток, садна та забійної рани лобної ділянки, саден носу, лобної ділянки зліва, лівої виличної ділянки, підборіддя зліва, верхньої губи, синців повік очей, тупої травми грудної клітки, переломів 2,3,4,5,6 ребер праворуч, та 2,3,4,5,6 ребер ліворуч, розривів між хребцевого диску між 3 та 4 грудними хребцями, крововиливів під оболонки та у речовину грудного відділу спинного мозку, розриву правої легені, синця грудної клітки зліва, закритого лінійного перелому правої малогомілкової кістки, закритого уламкового перелому шийки лівої плечової кістки, забійної рани лівого зап`ястка, синця та саден правої кисті, синців лівого плечового суглобу, лівої кисті, синця та садна лівої гомілки, саден колінних суглобів. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як небезпечні для життя (згідно п.2.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово- медичної служби України»

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22 годині 00 хвилин в приміщенні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» ДОР від поєднаної травми голови, грудної клітки та кінцівок з множинними переломами кісток скелету, яка ускладнилась розвитком травматичного шоку та набряку головного мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.

ОСОБА_5 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінуються, визнав повністю, підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати, не позбавляти волі та водійського посвідчення. Вказав, що відшкодував потерпілій всі понесені нею витрати та буде й в подальшому підтримувати її родину.

Потерпіла у судовому засіданні вказала, що померлий ОСОБА_8 був її батьком. Пояснила, що після того як дізналась про ДТП одразу приїхала до лікарні, де вже були обвинувачений разом зі своїми друзями, які намагались організувати максимальне медичне обстеження батька. При цьому ОСОБА_5 намагався з`ясувати у неї яка допомога потрібна, однак вона спочатку від неї відмовлялась. Вранці 29 жовтня 2022 року їй стало відомо, що батько помер, після його похорон обвинувачений не залишав спроби відшкодувати всі витрати, на що потерпіла погодилась. Вказала, що обвинувачений до теперішнього часу допомагає їй та її матері, після того як дізнається про те, що вони мають якійсь потреби, одразу все покупає та привозить їм. Потерпіла повідомила суду, що обвинуваченим всі витрати відшкодовано, претензій ні майнового ні морального характеру до нього вона не має. Просила призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання з іспитовим строком та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

За змістом п.п.20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.09.2022 (справа 297/1253/17; провадження 51-1171км22) той факт, що небезпеку для руху створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода, не звільняє водія від виконання вимог ПДР, однак така обставина повинна бути врахована судами під час обрання заходів кримінально правового впливу у сукупності з іншими обставинами та даними про особу засудженого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що ним вчинено правопорушення проти безпеки руху, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, в результаті якого настала смерть потерпілого, що небезпеку для руху створено, в тому числі, й внаслідок протиправної поведінки пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину у невідведеному для цього місці. Також судом взято до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює водієм, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання. При цьому суд зазначає, що щире каяття прослідковувалось під час всього судового розгляду і було виражене в останньому слові, під час якого обвинувачений висловив своє ставлення до обвинувачення, повністю визнав свою вину, дав критичну оцінку своїм діям, усвідомлюючи тяжкість скоєного, що дає підстави вважати, що він від вчиненого злочину несе душевний тягар, що відповідало його емоційному стану.

Крім того враховано поведінку ОСОБА_5 після вчинення злочину, який відповідно до пояснень потерпілої приїхав до лікарні, куди було доставлено потерпілого, та намагався сприяти організації консультацій необхідних лікарів та придбання медичних препаратів для дієвого лікування постраждалого, а після його смерті всіма засобами надавав допомогу родині постраждалого та допомагає й до теперішнього часу.

Щодо постанов про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5 за порушення ПДР, поданих стороною обвинувачення серед матеріалів, які характеризують обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанов серії ЕАН № 4191581 від 11.05.2021 року, серії ЕАО №4806954 від 23.09.2021 року, серії ЕАО №4840282 від 30.09.2021 року, серії ЕАР №5914009 від 10.09.2022 року ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу відповідно за невиконання вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», за невиконання вимоги дорожнього знаку 5.18 та здійснення повороту ліворуч зі смуги, яка передбачає рух прямо, за керування транспортним засобом з відсутнім переднім номерним знаком, за керування транспортним засобом без чинного страхового полісу. Такі порушення ПДР, за вчинення яких не передбачено позбавлення спеціального права, не можна вважати грубими, та вони не свідчать про наявність у обвинуваченого стійкої девіантної поведінки.

Стосовно відомостей, які містить витяг з адмінпрактики (а.с. 98 матеріалів досудового розслідування) суд, зазначає, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо законності його походження, в той час як перелічені вище постанови є додатками на 4 аркушах до відповіді начальника відділу адміністративної практики на запит слідчого (а.с.93) Крім того, вказаний витяг не є засвідченим належним чином, про наявність зазначеного в ньому стягнення ОСОБА_5 невідомо, відомості про набрання чинності постанови БАБ 428308 відсутні, тому він не приймається судом до уваги.

Беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує думку прокурора, який просить застосувати до обвинуваченого додаткове покарання та позбавити його такого права, думку потерпілої, обвинуваченого, які просить не позбавляти останнього права керувати транспортними засобами, оскільки для обвинуваченого, який працює водієм, діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу, однак їх позиція щодо даного питання не є вирішальною для суду.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 є волонтером БФ «Гуманітарний хаб України», починаючи з червня 2022 року у якості водія виконує задачі, пов`язані з доставкою гуманітарної допомоги людям, які цього потребують у Харківській, Херсонській та Миколаївських областях, сумлінно та самовіддано працює задля наближення перемоги України. Вказані обставини підтверджуються посвідченням волонтера № 0006, виданим директором БФ «Гуманітарний хаб України» ОСОБА_9 , характеристикою, наданою останнім 01.05.2023 року.

Суд звертає увагу, що в період воєнного стану в Україні слід більш виважено підходити до оцінки тих людей, які добровільно, безкорисливо, самовіддано займаються суспільно корисною діяльністю, допомагаючи цивільному населенню, яке постраждало внаслідок збройної агресії ворога, оскільки заслуги перед Батьківщиною набувають у такий момент підсиленого значення.

Тому наведені заслуги ОСОБА_5 , його готовність допомагати постраждалим громадянам та військовим, є важливим при вирішенні питання про доцільність застосування до нього додаткового покарання.

Аналогічну позицію висловила колегія суддів ККС ВС в постанові від 02.02.2023 року (справа № 457/5070/21, провадження № 51-2045 км 22).

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту суд вважає за необхідне скасувати, оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин, які зумовлюють необхідність продовження вказаного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової транспортно - трасологічної експертизи №СЕ-19/104-22/37082-ІТ від 21.12.2022, в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-22/36105-ІТ від 22.12.2022, в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта Харківського НДЕКЦ для проведення комплексної автотехнічної, фототехнічної та експертизи звуко,-відеозапису №КСЕ-19/121-22/2508-ІТ від 16.02.2023, в сумі 6040 (шість тисяч сорок гривень) 96 копійок.

Скасувати арешт на автомобіль марки «BMW 530і» державний номерний знак НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про право реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , який накладено ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року.

Речові докази:

-автомобіль марки «BMW 530і» державний номер знак НОМЕР_1 , який направлений на зберігання на спеціалізований майданчик тимчасового тримання транспортних засобів відповідно до акту приймання-передачі транспортного засобу ТОВ «ДИНАСТІЯ -ДНІПРО», розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22 - повернути власнику ОСОБА_7 ;

-компакт-диск «My Media» CD-R 700МВ з відеозаписами обставин ДТП від 28.10.2022, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1