Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.09.2022,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурорі Житомирської окружної прокуратури, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР згідно його заяви від 17.08.2020.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги його заяви від 17.08.2020. Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_8 при розгляді його заяви порушив вимоги КПК України. Зазначає, що порушені його права, як особи - заявника про вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Як вважає апеляційний суд, слідчим суддею про розгляді скарги ОСОБА_7 дотримано вище зазначених вимог кримінального процесуального Закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №295/10448/20, ОСОБА_7 31.08.2020 звернувсядо суду із скаргою на бездіяльність прокурора Житомирської окружної (місцевої) прокуратури ОСОБА_9 , щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Згідно змісту цієї скарги, ОСОБА_7 звернувся до Житомирської окружної прокуратури з заявою про вчинення слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.365, 366, 382, 396 КК України, оскільки останній у своєму рішенні вказав, що в заяві ОСОБА_7 не зазначено передбачені ч.5 ст.214 КПК України відомості про вчинення кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_10 , а також порушив Конституцію України та не виконав рішення Конституційного Суду України. Проте, всупереч вимогам ст.214 КПК, відомості згідно його заяви внесені не були, що є бездіяльністю прокурора ОСОБА_9 , яка полягає у невиконанні вимог ст.214 КПК України, тому, слід зобов`язати прокурора ОСОБА_9 внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 366, 382,396, 375 КК України, слідчим суддею ОСОБА_8 (т.1 а.п.1).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За результатами апеляційної перевірки провадження, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_7 від 23.07.2020 про вчинення кримінальних правопорушень не містить передбаченого процесуальним законодавство викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки, як вбачається зі змісту цієї заяви про кримінальні правопорушення, вона не містить жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в повідомленні особами кримінально-караного діяння, як і не містить жодних доказів на підтвердження такого, а тому наведене не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції бере до уваги і положення статей 126,129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у відповідності до яких - суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).

При цьому, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права під час здійснення правосуддя не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. У разі їх наявності, відповідні порушення усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями, зокрема, в апеляційному та касаційному порядку, а також мажуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Отже, оцінка судових рішень, прийнятих суддею може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального контролю.

При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 від 2008 року до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.

У Висновку № 3 від 2002 року згаданої Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя під час розгляду скарги ОСОБА_7 перевірив дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов правильного висновку про законність невнесення відповідними посадовими особами прокуратури відомостей до ЄРДР.

В свою чергу, процесуальні дії слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_7 є відповідними вимогам КПК України. Об`єктивних порушень процесуальних прав ОСОБА_7 , як потерпілого, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, спростовуються вищевикладеним, за відсутності обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваного рішення.

В свою чергу, ОСОБА_7 не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів на спростування зазначених висновків слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді скарги ОСОБА_7 , які були б підставою для скасування ухвали слідчого судді не допущено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.09.2022, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора Житомирської окружної прокуратури, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР згідно його заяви від 17.08.2020, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :