Провадження № 1-кс/686/6304/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Волочиськ Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітня дитина, фізичної особи-підприємця, раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000079,

встановив:

24.07.2023 року слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло цілодобово, відносно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.14, ч.1 ст. 201 КК України, посилаючись на те, що існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що «слідчою групою слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000079 від 04.05.2023, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321 КК України та ч.1 ст.14 і ч.1 ст.201 КК України

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування, стало повідомлення 8 відділу 6 управління ДВКР СБ України від 02.05.2023 № 17/6/8-1875 (вх. № 182/6/54/Ш-102 від 03.05.2023) про виявлення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статті 68 Конституції України, кожен (у тому числі громадянка України ОСОБА_7 ) зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів № 1287 «Про затвердження переліку особливо небезпечних хімічних речовин, виробництво яких підлягає ліцензуванню» (зі змінами) ртуть та її неорганічні сполуки належать до Переліку особливо небезпечних хімічних речовин, виробництво яких підлягає ліцензуванню.

Як зазначено у п.3 Методичних вказівок визначення вмісту ртуті в об`єктах виробничого, навколишнього середовища і біологічних матеріалах, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.06.2005 № 263, ртуть та її сполуки відносяться до надзвичайно токсичних речовин (1 клас небезпеки).

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день квітня 2023 року у громадянки України ОСОБА_7 , яка не мала спеціального на те дозволу, всупереч вищевказаних положень нормативно-правових актів, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту отруйної речовини «ртуть металічна», що не є наркотичною або психотропною чи їх аналогами, та подальше її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю для збуту невстановленим особам на території м.Дубай, Об`єднані Арабські Емірати, з корисливих мотивів незаконного збагачення.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 , 19.04.2023, в денний час, перебуваючи на території АЗС «ОККО», розташованої у м.Волочиськ Хмельницької області, по вул.Незалежності, 6А, достовірно знаючи, що громадянин України ОСОБА_8 є командиром військової частини НОМЕР_1 (База зберігання засобів радіаційного, хімічного, біологічного захисту ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на якій можуть зберігатись отруйні речовини, звернулась до останнього з пропозицією щодо придбання у нього отруйної речовини «металічна ртуть» за ціною 5000 доларів США за 2 кг.

Надалі, 29.06.2023, у період з 18 години 35 хвилин по 19 годину 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_3 , узгодила із ОСОБА_8 придбання нею, з метою переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подальшого збуту, отруйної речовини «ртуть металічна» в кількості 2 кг за ціною 5000 доларів США.

Продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, 18.07.2023, о 06 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_3 , не маючи спеціального на те дозволу, незаконно придбала в ОСОБА_8 отруйну речовину «ртуть металічна», вагою 300 г, за що передала останньому грошові кошти в сумі 100 доларів США в якості завдатку.

Цього ж дня, придбавши отруйну речовину «ртуть металічна», ОСОБА_7 помістила її до своїх особистих речей, які, в свою чергу, помістила до транспортного засобу «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 , належного на праві власності ОСОБА_9 , після чого, не маючи спеціального на те дозволу, зберігала її в особистих речах, готуючись, у подальшому, здійснити перевезення вказаної отруйної речовини через територію Хмельницької та Чернівецької областей до одного з пунктів пропуску через державний кордон України, де ОСОБА_7 , з метою виїзду із території України, готувалась обрати режим спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто вказаною дією заявити про відсутність у неї предметів і речей, які підлягають обов`язковому митному декларуванню, а також таких, які заборонені до переміщення через митний кордон України, та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді порушення встановленого порядку переміщення отруйних речовин через митний кордон України, всупереч вимогам ст.ст. 257, 258, 366 Митного кодексу України, готувалась, не декларуючи і не пред`являючи до митного огляду переміщувану нею в автомобілі «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_2 , отруйну речовину «ртуть металічна», приховавши її таким чином від митного контролю, перемістити її через митний кордон України.

23.07.2023 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у: незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту отруйних речовин, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, вчиненому без спеціального на те дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.321 КК України; готуванні до контрабанди, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю отруйних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 і ч.1 ст.201 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, задля уникнення ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці, із покладенням на неї обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатись з с.Поляни Волочиської міської громади Хмельницького району Хмельницької області без дозволу слідчого прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, адже, застосування щодо підозрюваної ОСОБА_10 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не забезпечить належну поведінку підозрюваної ОСОБА_7 щодо виконання нею процесуальних рішень та не унеможливить спроби останньої перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.»

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрювану та її захисників, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000079, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2 ст.181 КПК України).

Встановлено, що Слідчим відділом УСБУ у Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000079 від 04.05.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.14, ч.1 ст.201 КК України.

23.07.2023 р. ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.14, ч.1 ст.201 КК України.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази (повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 03.05.2023 р.; протокол про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 05.007.2023 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_8 від 09.05.2023 р. та від 19.07.2023 р., ОСОБА_11 від 18.07.2023; протокол огляду від 19.07.2023 р.; протокол обшуку від 23.07.2023 р.; протокол огляду місця події від 23.07.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження), на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.14, ч.1 ст.201 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_7 не причетна до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

При цьому, слідчий суддя керується поняттям «обґрунтованості підозри», яка сформована практикою Європейського суду з прав людини та яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Зокрема, у своїх рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Долучені до матеріалів клопотання докази об`єктивно доводять можливу причетність підозрюваної до інкримінованого їй кримінального правопорушення. При цьому факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження.

Санкція ч.1 ст.201 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий, санкція ч.1 ст.201 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк від трьох до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як нетяжкий,

З наданих матеріалів убачається, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані їй кримінальні правопорушення, є достатньо високим.

На даний час свідки судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 може впливати на цих осіб, з метою зміни їхніх показань, задля уникнення кримінальної відповідальності. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку, на стадії досудового розслідування, свідчення отримуються шляхом допиту цих осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, вважаю недоведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, про який зазначав у своєму клопотанні слідчий, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ніщо з наданих матеріалів клопотання не свідчить про існування вказаного ризику, а та обставина, що ОСОБА_7 скористалась своїм конституційним правом і відмовилась давати пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, не підтверджує факт наявності вказаного ризику.

Отже, прокурором в судовому засіданні та слідчим у поданому клопотанні доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваної слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, родину, на утриманні малолітню дитину. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або обрання більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати її місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово, з покладенням зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, зокрема: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності); носити електронний засіб контролю, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний час доби, особистого зобов`язання та особистої поруки, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваній, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_7 виконуватиме покладені на неї обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання в певний час доби, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_7 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів, та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної з метою уникнення вищевказаних ризиків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_7 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру лише 23.07.2023 р., тому, сам факт, що підозрювана не вчиняла активних дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, до моменту повідомлення їй про підозру, не свідчить, що на даний час відсутні ризики того, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків.

Оцінюючи пояснення сторони захисту щодо того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту призведе до порушення права ОСОБА_7 на працю та не дасть змоги підозрюваній забезпечувати себе та свою родину, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 , підприємницька діяльність якої пов`язана з роботою інтернет-аптеки, буде позбавлена можливості здійснювати поштові відправки замовленого товару, зокрема, й скориставшись послугами кур`єра, стороною захисту не представлено, крім того, ОСОБА_7 не позбавлена можливості залишати своє житло, отримавши дозвіл слідчого чи прокурора, на стадії досудового розслідування, або суду, на стадії судового провадження, за наявності поважних причин.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово ОСОБА_7 , слідчим суддею враховується повідомлена підозрюваною обставина, що вона проживає саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 23.09.2023 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строку, визначеного ч.6 ст.181 КПК України, а саме, по 21.09.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.321, ч.1 ст.14, ч.1 ст.201 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 21 вересня 2023 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на неї зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала діє по 21 вересня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя