Справа № 496/1757/22
Провадження № 1-кп/496/612/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000220, внесеного до ЄРДР 04.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Біляївський районний суд Одеської області розглядає зазначене кримінальне провадження.

10 вересня 2023 року закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

07.09.2023 року прокурором подано клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. А саме ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпеки вчиненого цією особою, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку, більш того, за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також у зв`язку з тим, що наявна схильність обвинуваченого до насильства, та наявні ризики відповідно до п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може повторно вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві. В сукупності вищезазначеного, прокурор вважає, що наявні ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КУпАП, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та дотримання ним належної поведінки, просить задовольнити клопотання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Суд дослідивши матеріали справи, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши учасників кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Беручи до уваги позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за інкриміновані дії підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Доцільність продовження строку перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, визначає вірогідність переховування від суду і цей ризик не змінився. Крім того, свідки та потерпілі ще не допитані, а у такому разі обвинувачений може вплинути на них, що буде підставою для зміни їх показань у суді.

Практика Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених до справи матеріалах.

Беручи до уваги положення ч.ч. 4, 5 ст. 182, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, враховуючи особистість та матеріальне становище обвинуваченого, суд вважає, що застава у передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, отже бачить необхідним визначити заставу у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124050 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Щодо усного клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на захід не пов`язаний з триманням під вартою, мотивоване тим, що прокурором не доведено ризиків передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в клопотанні не вмотивовано, на підставі яких, наявних у справі фактичних даних, можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, також посилання захисника на характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_4 то, суд приймає до уваги вказані обставини, разом з тим враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, на теперішній час, не має.

Усі заперечення щодо обґрунтованості обвинувального акту, в рамках розгляду клопотання про продовження тримання під вартою не розглядаються.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та документи долучені до нього, суд доходить до висновку про можливість призначення його до судового розгляду за наступними підставами.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві, не встановлено.

Будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду не заявлено.

Таким чином, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту та доданих до нього документів до судового розгляду, обвинуваченого, захисника, потерпілого, які підтримали думку прокурора, суд вважає, що є достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 182, 183, 184, 314-315, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на 01 листопада 2023 року о 15:30 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 07 вересня 2023 року до 05 листопада 2023 року, включно.

Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити обвинуваченому, прокурору та уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частинні продовження запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11 вересня 2023 року о 10:00 годині.

Суддя ОСОБА_1