ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2369/23 Справа № 216/2578/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 на вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000130 від 15.03.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, є особою похилого віку, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнано винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та піддано покаранню за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Згідно вироку суду, на початку лютого 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у покинутій будівлі, що поблизу будинку АДРЕСА_2 , на землі знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Магдалинівським РВ УМВС в Дніпропетровській області, який привласнив з метою використання його для особистих потреб.

Після цього, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , видалив первинну фотокартку на першій сторінці паспорту та на її місце наклеїв свою фотокартку, таким чином шляхом наклеювання, замінив її на фотографію із власним зображенням, тим самим вніс зміни до вказаного паспорта громадянина України, який є документом, що посвідчує особу власника, якому він виданий, тобто підробив посвідчення, з метою його подальшого особистого використання.

Крім того, 15 березня 2023 року приблизно о 14:30 годині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Магдалинівським РВ УМВС в Дніпропетровській області, є підробленим, а саме: на першій сторінці замінена фотокартка - первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна інша, знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту «Мерецкова 1», що по вул. Мерецкова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документ, що посвідчує особу, пред`явив для встановлення своєї особистості завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий Магдалинівським РВ УМВС в Дніпропетровській області, тобто, використав завідомо підроблений документ.

На вказаний вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу в якій не оспорюючи кваліфікацію дій та обґрунтованість засудження ОСОБА_8 вважає, що вирок суду у цьому провадженні підлягає зміні в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вказує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою пенсійного віку, що підтверджується копією паспорту доданого до матеріалів кримінального провадження, та відповідно до ч.3 ст. 61 КК України, унеможливлює призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді обмеження волі за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

Також вважає, що призначивши покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України суд не врахував положення ст. 53,65 КК України, що ОСОБА_8 повністю визнав провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, є раніше не судимою особою, вчинив кримінальне правопорушення (проступок) уперше, є особою пенсійного віку, надає можливість застосувати найменні обтяжливе покарання, яке передбачене санкцією ч. 1 ст. 358 КК України, а саме покарання у вигляді штрафу.

Просить вирок в частині призначення покарання змінити та призначити ОСОБА_8 за вчиненні кримінальні правопорушення (проступки), покарання за ч.1 ст.358 КК України у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без змін

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його ухвалення належить підходити з винятковою відповідальністю, суворо дотримуючись вимог ст. ст. 370, 374 КПК України.

В силу вимог ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Дотримання вимог ст. 65 КК України з приводу загальних засад призначення покарання необхідно, оскільки саме за допомогою них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінальних проступків за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та піддано покаранню за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. Згідно зі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою пенсійного віку, що підтверджується копією паспорту доданого до матеріалів кримінального провадження.

Як вірно вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі, вказані обставини унеможливлюють призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді обмеження волі за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Також апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції належним чином не враховано положення ст.53, ст.65 КК України призначивши покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Таким чином, оскаржуваний вирок суду підлягає зміні в частині призначеного судом покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 61, ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, бо через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про його особу та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Беручі до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_8 який повністю визнав провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, є раніше не судимою особою, вчинив кримінальне правопорушення (проступок) уперше, є особою пенсійного віку.

Колегія суддів вважає, необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_8 в межах санкції за ч.1 ст.358 КК України найменні обтяжливе покарання, яке передбачене, а саме покарання у вигляді штрафу, та за ч. 4 ст. 358 КК України в межах санкції також покарання у вигляді штрафу з застосуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи покарання, апеляційний суд, вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 617/775/20 зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК не є: «застосуванням більш суворого покарання» в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК; «неправильним звільненням від відбування покарання» в розумінні п. 4 ч. 1 ст.420 КПК; «іншим погіршенням становища обвинуваченого» в розумінні ч. 2 ст. 404 і ч. 1 ст. 421 цього Кодексу.

У зв`язку із чим вказані вище обставини, з огляду на приписи ст. 420 КПК не вимагають скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної прокурора та вважає вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року підлягає зміні в частині призначення обвинуваченому покарання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000130 від 15.03.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначення покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_8 , за ч.1 ст.358 КК України до покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В іншій частині вирок суду залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді