Ухвала

іменем України

30 серпня 2023 року

м. Київ

Справа №542/1220/20

Провадження № 51-5140 ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року про повернення апеляційної скарги,

в с т а н о в и в:

Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 29 листопада 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_5 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області

від 29 листопада 2021 року.

У касаційній скарзі захисник просить переглянути ухвалу апеляційного суду в касаційному порядку. Вказує на те, що засуджений 25 листопада 2021 року був присутній у судовому засіданні та повідомлений, що вирок місцевого суду буде проголошений 29 листопада 2021 року, при цьому на проголошення не з`явився та не був обізнаний з порядком і строками оскарження вироку й роз`яснити їх не було нікому, оскільки захисника він не мав. Зазначає, що вирок місцевого суду засуджений не отримував.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додане до неї судове рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається зі змісту касаційної скарги захисника, доводи, викладені у ній, є аналогічними тим, які засуджений наводив суду апеляційної інстанції щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.

Водночас аргументи апеляційної скарги з клопотанням засудженого були детально проаналізовані судом апеляційної інстанції із наданням їм обґрунтованої правової оцінки.

Так, в оскаржуваній ухвалі апеляційний суд встановив, що засуджений 25 листопада 2021 року був присутній у судовому засіданні, виступав у судових дебатах, після чого суд видалився до нарадчої кімнати, повідомивши учасників процесу про дату та час проголошення судового рішення (29 листопада 2021 року о 9 годині). Проте на проголошення вироку місцевого суду засуджений, який не перебував під вартою, не з`явився. Копію вироку отримав 29 листопада 2021 року, про що свідчить розписка, яка є у матеріалах кримінального провадження. З урахуванням цього суд апеляційної інстанції, виходячи з положень статті 395 КПК України, дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суд розпочався з моменту його проголошення.

Колегія суддів також вважає, що оскільки вирок суду першої інстанції був постановлений за участюзасудженого ОСОБА_5 , то строк для апеляційного оскарження ним прийнятого судового рішення обчислюється з дати його проголошення, а не з дати отримання копії судового рішення.

У такому випадку подання апеляційної скарги 03 лютого 2023 року здійснено поза межами тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що апеляційна скарга надійшла з пропуском строку на апеляційне оскарження і засудженим не була доведена поважність причин пропуску цього строку, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Апеляційний суд, відмовляючи засудженому у поновленні процесуального строку на оскарження вироку місцевого суду та повертаючи апеляційну скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Твердження в касаційній скарзі захисника про те, що засуджений пропустив строк на апеляційне оскарження, оскільки не був забезпечений захисником під час судового розгляду не є тим об`єктивним чинником, який міг перешкодити останньому звернутися з апеляційною скаргою в межах строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду.

За таких обставин, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 травня 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3