Справа № 274/3802/23
Провадження №1-кп/0274/732/23
ВИРОК
Іменем України
21.06.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирославка Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого вантажником ТОВ "Спіко", розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-
в с т а н о в и в:
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання учасників кримінального провадження про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Так, обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
У відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд вважає за можливе розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 умисно, злісно з 01.11.2022 по 31.04.2023, ухилявся від сплати встановлених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2022 коштів на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 в розмірі 2100 (дві тисячі сто) гри.00 коп, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
Так, ОСОБА_3 не маючи обмежень за станом здоров`я, тобто будучи працездатною особою, отримуючи щомісячний дохід від заробітної плати, заходів на погашення заборгованості по аліментам не вживав та добровільно матеріальну допомогу дитині не надав, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості по аліментах не реагував, не повідомив про отримання доходу, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, внаслідок чого за період з листопада 2022 по квітень 2023 у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 12,600 гри., що перевищує суму сукупних нарахованих платежів за 3 місяці.
Своїми умисними діями, які виразились в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів па утримання дитини (аліментів), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч. 1 ст. 164 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до кримінального проступку.
Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, працює вантажником ТОВ "Спіко", не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, якщо він протягом 1 (одного) року випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1