КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/3885/21Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4425/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 07 вересня 2023 року.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на припущеннях. При цьому, судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора, та всупереч вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності будь-яких доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зазначає, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження існування заявлених прокурором у клопотанні ризиків. При цьому, наявність ризику впливу на свідків з метою зміни показань на користь обвинувачених суддя визначила на власний розсуд, оскільки про існування такого ризику прокурор у подану клопотанні не зазначав.

Також вважає, що судом не наведено обґрунтування неможливості застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та не наведено мету і підстави тримання обвинуваченого під вартою.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення та вважала рішення суду про продовження строку тримання під вартою законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до положень ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів контрольного провадження, на розгляді Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243, по обвинуваченню ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, яке перебуває на стадії судового розгляду.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 07 вересня 2023 року включно.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо можливого переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань, перешкоджання судовому провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд також дійшов висновку, що на даний час відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність обґрунтованої підозри та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності свідчать про існування ризиків переховуватися обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення нового кримінального правопорушення у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування на даному етапі судового розгляду до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти існуючим ризикам та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 07 вересня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3