справа № 208/3668/23
№ провадження 1-кп/208/389/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000359 від 17.03.2023 та угоду про визнання винуватості від 28.04.2023 року укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , на підставі ст.37 КПК України, якому надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні №0000359 від 17.03.2023, з одного боку, та обвинуваченим в цьому провадженні ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 , по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 09.07.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023, приблизно о 15.00 год., ОСОБА_4 перебував в приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей момент перебували ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Коли неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покинули приміщення квартири то ОСОБА_4 побачив, що на кухні на холодильнику знаходиться мобільний телефон «Tecno Spark Go 2022» світло-блакитного кольору 2 GB RAM 32 GM ROM, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_9 та перебував у володінні ОСОБА_7 , 2008 р.н. В цей час у ОСОБА_4 , виник прямий протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , 01.03.2023, приблизно о 15.00 год., перебуваючи в приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи при цьому, що діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ та від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, від 7.11.2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, затвердженим Законом України від 19.02.2023 №2915-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, тобто до - до 20.05.2023, а також розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, з корисливих мотивів та корисливої мети, перебуваючи в коридорі вищезазначеної квартири з холодильника викрав мобільний телефон «Tecno Spark Go 2022» світло-блакитного кольору 2 GB RAM 32 GM ROM, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який на праві власності належить потерпілій ОСОБА_9 , вартість якого станом на 28.03.2023 складає 2939 гривень 39 копійок, в якому знаходились 2-і сім-карти операторів "Київстар" та «Водафон», які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 , майнової шкоди на суму 2939 гривень 39 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

28.04.2023 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:

Сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачений під час досудового розслідування беззастережно визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язується:

1) співпрацювати з правоохоронними органами у наданні відомостей про осіб, що причетні до вчинення злочинів та обставини, при яких вказані особи вчиняють злочини;

2) сприяти розслідуванню та дати показання свідка щодо обставин та осіб, які займаються вчиненням злочинів, а також виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим, ОСОБА_4 , заподіяна матеріальна шкода у розмірі 2 939 грн. 39 коп.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, тому згідно з ч.4 ст.469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого (згідно зі ст.66 КК України), є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України), в ході проведення досудового розслідування не встановлено.

З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (раніше судимого, офіційно не працевлаштованого, неодруженого), узгодили покарання:

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнити з випробуванням, застосувавши ст.76 КК України.

Сторони розуміють, що відповідно до положень ч.2 ст.473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Відповідно до ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Підстави оскарження вироку, яким затверджена ця Угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч.4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч.3 ст.424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.

Також наслідком укладання даної Угоди для підозрюваного є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

У разі невиконання підозрюваним Угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена Угода, з клопотанням про скасування вироку. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено, що умисне невиконання цієї Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Винним визнає себе повністю, розкаюється, по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що злочин скоїв при обставинах, вказаних в обвинувальному акті. Просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду, не бажає щоб суд розглядав справу в загальному порядку, укладення угоди є добровільним.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи що кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину, надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення угоди, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

З урахуванням особи ОСОБА_4 , ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, щире каяття, повне визнання вини, те що ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений офіційно не працює, не знаходиться на обліку у лікаря нарколога, психіатра, за місцем проживання скарг не надходило, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, а тому вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості щодо ОСОБА_4 .

Питання щодо судових витрат слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.124 КПК України,

Питання щодо речових доказів слідує вирішувати в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,472,473,474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.04.2023 року, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000359 від 17.03.2023, з однієї сторони, та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складену у присутності його захисника ОСОБА_5 , з іншої сторони.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до пп.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період відбування покарання з випробуванням:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи від 28.03.2023 року за №1482 у сумі 200,00 грн.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.03.2023 року, а саме:

- на мобільний телефон марки «Tecno Spark Go 2022» 2/32GB IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 бірюзового кольору.

Речові докази:

- коробку від мобільного телефона марки «Tecno Spark Go 2022» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 - залишити у неї;

- мобільний телефон марки «Tecno Spark Go 2022» 2/32GB IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 бірюзового кольору, переданого на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 - залишити у неї.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473,394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1