У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Іллінці Іллінецького району Вінницької області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001931.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2023 року відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20.00 год. до 07.00 год. на строк до 09.08.2023 р., за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: не відлучатися за межі Бериславського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 год. до 07.00 год.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, наявні ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від слідства або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який утриманців за місцем мешкання не має, обізнаний про потерпілих та свідків, які є мешканцями однієї територіальної громади, не працює, за короткий проміжок часу вчинив два кримінальні правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001931 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 07.06.2023 р. приблизно о 15.00 год., перебуваючи в с. Боргунка Бериславського району Херсонської області біля буд. № 20 по вул. Центральній, на ґрунті раптово виниклого умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, скориставшись відсутністю власника та всупереч його волі, незаконно заволодів транспортним засобом, автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 та перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_9 , чим завдав останньому майнової шкоди.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

08.06.2023 р. ОСОБА_10 затримано та 09.06.2023 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував тим, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, мешкає неподалік потерпілого та свідків, наявні ризики переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Врахувавши, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, наявні ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, проте не доведення стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, що можуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки останній раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, визнає свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів огляду місця події від 08.06.2023 р., допиту свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю вказаних свідків, інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор в апеляційній скарзі зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризики переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, дійсно мають місце, з огляду на дані про особу підозрюваного, який не працює, утриманців не має, в іншому кримінальному провадженні є підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Проте, зважаючи на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, одружений, наявність вказаних ризиків є низькою.

Апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено такого ризику, як незаконний вплив на потерпілого та свідків, з огляду на те, що підозрюваний мешкає у іншому населеному пункті ніж потерпілий та свідки.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором не наведено.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3