Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1564/18

Номер провадження: 1-кп/511/197/23

22.06.2023 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , ознайомившись з обвинувальним актом по кримінальному провадженню №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської прокуратури надійшов обвинувальний по кримінальному провадженню №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, після дооформлення.

Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа 06.01.2023 року була розподілена в провадження судді ОСОБА_1 .

При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження було встановлено, що суддя ОСОБА_1 вже приймала участь як головуючий суддя в рамках цього кримінального провадження №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2015 року (справа №511/1564/18), обвинуваченою ОСОБА_2 був заявлений відвід судді ОСОБА_1 та ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 01.11.2022 року відвід було задоволено.

Підставою для задоволення відводу в цій ухвалі було зазначено п. 4 ч. 1ст. 75 КПК, оскільки викладені в заяві про відвід обставини викликали сумніви у неупередженості судді ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …".

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях "Делкурт проти Бельгії", "Пєрсак проти Бельгії" і "Де Куббер проти Бельгії", що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1ст. 21 КПК, виходячи з приписів п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя ОСОБА_1 не має права після заявленого їй відводу, як розглядати дане кримінальне провадження, так і брати участь у розгляді заяви про відвід судді по даному кримінальному провадженні.

Така позиція висловлена колегією суддів Верховного Суду в постанові ВС від 13 грудня 2018 року у справі за №552/4932/17.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 76,81-82,369 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000289, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України,- задовольнити.

У зв`язку із заявленим самовідводом суддею Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 по справі №511/1564/18 (1-кп/511/197/23), вказану справу передати в канцелярію суду для автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1