Справа №150/161/23
Провадження по справі №1-кп/150/28/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000010 від 23.01.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого про АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого

за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту встановлено наступні обставини.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини 1 прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці I «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (далі по тексту - Перелік) тобто і канабісу та рослин конопель, включених до таблиці I вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці I Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці I Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин 1 прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Всупереч зазначеним вимогам Закону, ОСОБА_4 , в кінці серпня 2022 року, (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), на околиці с. Бабчинці Могилів - Подільського району Вінницької області, виявив рослини коноплі, де у нього раптово виник умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а саме для використання в медичних цілях. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 зірвав зазначені вище рослини коноплі, чим незаконно придбав наркотичні засоби, у подальшому переніс їх за місцем свого проживання до гаражного приміщення домоволодіння по АДРЕСА_2 , де їх висушував, та частково подрібнив, чим незаконно виготовив наркотичні засоби, та зберігав їх для власних потреб без мети збуту.

Так, у межах досудового розслідування, 28.01.2023 у ході проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , у гаражному приміщенні було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/102-23/2233-НЗПРАП від 10.03.2023 є наркотичним засобом - канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу ( у перерахунку на висушену речовину) становить 137,25 г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин 1 прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 невеликим розміром канабісу вважається його розмір до 5,0 г., а великим від 500 до 2500 г.

Таким чином, ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини 1 прекурсори» незаконно придбав, виготовив і зберігав за вищевказаних обставин наркотичний засіб, а саме канабіс масою 137,25 г.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав, заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки вперше вчинив кримінальний проступок,після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Прокурор вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України підлягає задоволенню, оскільки, ОСОБА_4 майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального проступку не заподіяно, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, ґрунтуючись на наступних підставах.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею є дійове каяття. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа: 1) щиро покаялась; 2) активно сприяла у розкритті злочину; 3) повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе у разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчиняла злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної) не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю зллочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає у добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуваннні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального проступку не заподіяно.

Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у своїй постанові «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 №12 звільнення від кримінальної відповідальності за наявності передбачених у ст.45 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (п.3 постанови).

За таких обставин ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям у відповідності до положень статті 45 КК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 частини першої або ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації інших процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи зазначене, на виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, суд за наявності вище наведених умов та достатніх на те правових підстав приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_4 та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 23.01.2023, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, звільнивши останнього його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації. Не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.01.2023 (справа №153/1510/23 (провадження по справі №1-кс/153/30/23) накладено арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000010 від 23.01.2023, а саме на речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, вилучену під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , - без права користування, розпорядження та відчуження.

З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.01.2023 про накладення арешту на вище зазначену речовину рослинного походження та вирішення відносно неї питання про долю як речового доказу у відповідності до положень статті 100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.126 КПК України).

Стягнення процесуальних витрат, при звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, КПК України не передбачено.

Як свідчить правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком (постанова від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17).

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК). Оскільки ст.126 КПК України визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, ВП ВС робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Із врахуванням вище зазначеного, суд в силу положень ст., ст.118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 2265 (двох тисяч двохсот шістдесяти п`яти) гривень 36 копійок підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.45 КК України, ст., ст.124, 126, п.1 ч.2 ст.284, 285, 286, 288, п.2 ч.3 ст.314, ст., ст.369-372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.45 КК України в зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 23.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, закрити.

З набранням вироком законної сили з метою його виконання арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 30.01.2023 на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000010 від 23.01.2023, а саме на речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, вилучену під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , - без права користування, розпорядження та відчуження, - скасувати.

Речові докази: речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані масою 137,25 г., вилучену під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_2 , яку поміщено до спецпакету Національна поліція України SUD 3099456, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Могилів Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області (вул. Свободи, 120 м. Ямпіль Могилів Подільського району Вінницької області), - знищити у встановленому порядку.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи у розмірі 2265 (двох тисяч двохсот шістдесяти п`яти) гривень 36 копійок.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення в суді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_5