Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/4806/200/22 за апеляційною скаргою прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2022 про застосування щодо підозрюваної за ч.3 ст.135 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нижньокаменка Російської Федерації, мешканки АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров?я особи, слідчого управління ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Клопотання слідчого мотивовано наступним.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України є обґрунтованою, а також є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2022 у задоволенні вказаного вище клопотання слідчого відмовлено.

Застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби з 22 год. до 06 год. на строк до 21 червня 2022 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні нею інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення обґрунтовується доказами, доданими до клопотання слідчого, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 є тяжким, за яким підозрюваній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що може спонукати підозрювану ухилятися від слідчого, прокурора, суду.

При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи вчинення іншого злочину.

Окрім цього, доказів офіційного працевлаштування підозрюваної стороною захисту не надано.

Про можливість відповідної втечі може свідчити і оголошений на території України воєнний стан, супроводжуючі фактори: нестабільна робота та організація діяльності окремих державних структур, установ, населених пунктів, бойові дії, що можуть сприяти підозрюваній в її переховуванні від суду.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваної на волі, не виключає ймовірність того, що вона не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого остання підозрюється може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчим під час розгляду поданого ним клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, на переконання слідчого судді, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним у судовому засіданні ризикам, а тому слідчий суддя вважав за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, а також покласти на неї обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор ОСОБА_11 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 26.04.2022 щодо підозрюваної ОСОБА_6 скасувати та постановити нову, якою задовольнити наведене вище клопотання старшого слідчого ОСОБА_10 про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що 22.04.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.135 КК України. Підставою повідомлення ОСОБА_6 про підозру є наявність наступних достатніх доказів для цього процесуального рішення:

- протокол огляду місця події від 03.10.2022 у приміщенні житлового будинку та на території дворогосподарства за адресю: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено уламки деревини від столу та табурета із слідами речовини бурого кольору, вирізки тканини зі штори та ковдри зі слідами речовини бурого кольору, зразки волосся із уламків деревини, пару кросівок та штани з нашаруванням речовини бурого кольору, що належать ОСОБА_12 , а також інші предмети;

- показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших;

- протокол огляду відеозаписів занять спеціалістів з участю малолітньої ОСОБА_20 від 10.03.2022;

- додатковий висновок судово-медичної експертизи № 1/21 від 16.12.2021 на предмет дослідження причини смерті ОСОБА_21 та ступеня тяжкості заподіяних їй тілесних ушкоджень;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 3 від 03.03.2022, а також висновки молекулярно-генетичних, імунологічних експертиз.

Застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ініційовано слідчим з метою забезпечення виконання цією підозрюваною процесуальних обов?язків, а також запобігти спробам ухилитися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть її малолітньої доньки, враховуючи тяжкість покарання (санкція ч.3 ст.135 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років), що загрожує їй у разі визнання її винуватою, а також беручи до уваги, що у ОСОБА_6 постійне місце роботи та стабільний дохід відсутній, на утриманні у неї не має будь-яких осіб, оскільки її малолітні діти ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з 11.10.2021 на підставі рішення виконавчого комітету Сюртівської сільської ради від 04.10.2021 знаходяться на повному державному утриманні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради, а її донька ОСОБА_20 з 03.10.2021 проживає у сім?ї батька ОСОБА_24 , рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2021 ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 - наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дане твердження підтверджується також й тим, що ОСОБА_6 не має у власності нерухомих об?ктів, іншого дороговартісного майна, транспортних засобів, її сімейні зв?язки не є сталими, будучи мешканкою прикордонної зони, може залишити територію України.

До матеріалів кримінального провадження долучено протокол огляду відеозапису від 10.03.2022 та технічний носій інформації, на якому зафіксовано перебіг проведених з участю малолітньої ОСОБА_20 занять у психолого-педагогічному центрі.

Згідно з цими відеозаписами малолітня ОСОБА_20 повідомила, що вона була свідком того, як вдома через те, що її сестра ОСОБА_21 спробувала втекти з дому через вікно, оскільки боялася ОСОБА_12 , він побив її палкою, унаслідок чого ОСОБА_21 померла. При цьому, її мати - ОСОБА_6 перебувала у тій же кімнаті, де відбулося побиття ОСОБА_21 .

Також до матеріалів кримінального провадження долучено протокол допиту малолітньої ОСОБА_20 та відеозапис до нього, проведений у кримінальному провадженні № 0000572 від 21.02.2022 за методикою «Зелена кімната», під час якого остання повідомила, що була свідком того, як вдома розпочалася сварка, під час якої ОСОБА_21 спробувала втекти з дому через вікно, оскільки боялася ОСОБА_12 .

Однак, у подальшому, коли вона повернулася, вітчим, будучи у стані алкогольного сп?яніння, побив її сестру палицею.

Після цього ОСОБА_21 зайшла до кімнати побитою, де у той час знаходилася потерпіла ОСОБА_20 , лягла у своє ліжко та через деякий час померла внаслідок отриманих травм.

Під час заподіяння ОСОБА_21 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 була присутня у тій самій кімнаті, не намагалася перешкодити ОСОБА_12 , кормила доньку ОСОБА_22 .

Після того, як вона уклала спати ОСОБА_20 , пішла до іншої кімнати.

Вказані обставини, зокрема, щодо часу, місця та інших обставин вчиненого ОСОБА_6 злочину підтвердила й ОСОБА_14 , практичний психолог психолого-педагогічного центру, яка проводить заняття з участю ОСОБА_20 з метою її психологічної реабілітації, та ОСОБА_13 , бабуся ОСОБА_20 , яка була присутня під час проведення допиту малолітньої ОСОБА_20 у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2,4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , ОСОБА_17 , яка є сімейним лікарем, а також ОСОБА_18 , ОСОБА_19 підтвердили, що по допомогу 02.10.2021 до них ніхто з сім?ї Давидових не звертався.

Орган досудового розслідування вбачає ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , оскільки останні дають показання, що викривають її у вчиненні тяжкого злочину стосовно її дитини, свідків ОСОБА_15 , її чоловіка ОСОБА_28 , з якими ОСОБА_6 підтримувала відносини та які підтверджують факт бездіяльності ОСОБА_6 щодо надання допомоги її дитині, а також на свідків ОСОБА_17 , яка є сімейним лікарем, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які проживають поряд з будинком ОСОБА_6 , свідчать про те, що 02.10.2021 до них по допомогу ніхто не звертався.

Ризик впливу на цих осіб обґрунтовується також тим, що ОСОБА_6 з ОСОБА_13 у родинних відносинах, на даний час її донька ОСОБА_20 проживає в сім?ї ОСОБА_13 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 є односельчанами підозрюваної та їй відомо про місце проживання вказаних осіб, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на них шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для неї показань.

З урахуванням наведеного слідчий, прокурор вважають, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було ініційовано стороною обвинувачення з метою забезпечення виконання нею процесуальних обов?язків, а також запобігти спробам ухилитися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду, констатувавши за результатами судового розгляду, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, а також наявність ризиків ухилення підозрюваної у даній справі від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, в обґрунтування прийнятого нею рішення, визнала, що слідчим/прокурором не доведено недостатності застосування стосовно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам.

Прокурор вважає, що такий висновок слідчим суддею було зроблено безпідставно з огляду на наступне.

Згідно з мотивувальною частиною ухвали в обґрунтування наявності ризику ухилитися ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду слідчим суддею було взято до уваги доводи сторони обвинувачення, які підтверджують наявність такого ризику, а саме: віднесення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , до категорії тяжких, суворість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою, спрощений порядок виїзду закордон з огляду на запроваджений в Україні воєнний стан.

За результатами судового розгляду підтверджено, що відомості про офіційне працевлаштування ОСОБА_6 відсутні, відтак, стверджувати про наявність у неї роботи, постійного заробітку неможливо, на даний час у неї не перебуває на утриманні жодна особа, оскільки її малолітні діти ОСОБА_29 та ОСОБА_23 з 11.10.2021 на підставі рішення виконавчого комітету Сюртівської сільської ради від 04.10.2021 знаходяться на повному державному утриманні у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний будинок дитини» Закарпатської обласної ради, а її донька ОСОБА_20 з 03.10.2021 проживає у сім?ї батька ОСОБА_24 .

Також слідчим суддею встановлено наявність ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , яким відомі обставини вчиненого злочину, оскільки підозрювана, будучи на волі, може здійснювати на них вплив шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для неї показань.

У зв?язку з викладеним, прокурором у судовому засіданні зазначено про те, що більш м?який запобіжний захід, не пов?язаний з примусовою ізоляцією підозрюваної в установі тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим у ході розгляду клопотання ризикам, надано докази на підтвердження своїх доводів.

Не зважаючи на те, що слідчим суддею за результатами судового розгляду не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, погодившись із усіма доводами сторони обвинувачення в обґрунтування наявних ризиків, без належного вмотивування свого висновку 26.04.2022 прийнято рішення про застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту у нічний період доби, а саме, з 22.00 год до 06.00 год.

Більше того, слідчим суддею, на думку прокурора, не дотримано вимоги ч.2 ст.196 КПК України, а саме, в ухвалі слідчого судді від 26.04.2022 відсутні відомості про обов?язок ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державною влади (слідчого, прокурора), жодного із обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України на неї не покладено, внаслідок чого сторона обвинувачення на даний час позбавлена можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою підозрюваної.

Слідчим суддею фактично не вжито жодних заходів, щоб запобігти ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді містить істотні суперечності, оскільки у мотивувальній її частині слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на підозрювану обов?язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, однак не застосував їх, що стверджується резолютивною частиною оскаржуваної у даній справі ухвали.

Застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту є недостатнім для того, щоб запобігти наявним ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Згідно з практикою ЄСПЛ тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав та інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції).

Отже, необхідно врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , адже, з огляду на його наслідки, спосіб, у який було вчинено злочин, - вони викликали особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації.

З урахуванням усіх наведених вище обставин тимчасове обмеження права на свободу ОСОБА_6 є виправданим, а ефективним превентивним заходом буде лише тримання її під вартою.

Беручи до уваги викладене, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставин справи. Окрім цього, при розгляді зазначеного вище клопотання старшого слідчого слідчим суддею, на думку прокурора, допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак ухвала слідчого судді від 26.04.2022 є необґрунтованою й незаконною.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання поданої нею апеляційної скарги у даній справі, підозрювану ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які повністю заперечили проти апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, обговоривши доводи сторін, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Так, відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст.184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Обґрунтованим апеляційний суд вважає, і висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні нею передбаченого ч.3 ст.135 КК України кримінального правопорушення.

В даному випадку є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, інші, менш суворі запобіжні заходи ніж домашній арешт у нічний час доби не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Таким, що ґрунтується на доданих до клопотання матеріалах, колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме можливого переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд враховує обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наведених ризиків, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що у свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків кримінального провадження.

При оцінці ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 має реальну можливість спілкуватися зі свідками та впливати на них шляхом застосування певного психологічного тиску та спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для кримінального провадження.

Наведені обставини апеляційний суд визнає такими, що дають підстави вважати, що такі ризики мають місце і є доведеними.

Апелячційний суд визнає, що слідчим суддею місцевого суду законно застосовано відносно підозрюваної за ч.3 ст.135 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід саме у виді домашнього арешту у нічний період доби з 22 год. до 06 год. на строк до 21 червня 2022 року включно, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

При цьому слідчим суддею враховано обставини справи та особу підозрюваної, яка має позитивну характеристику за місцем свого проживання в с. Паладь-Комарівці Ужгородського району, до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с. 171-172,183).

Ці обставини спростовують доводи в апеляційній скарзі прокурора з приводу незаконності ухвали слідчого судді щодо застосування у відношенні підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у менш суворому виді ніж тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.

Апеляційна скарга прокурора щодо недотримання слідчим суддею вимог КПК України з приводу необхідності покладення згідно ч.5 ст.194 КПК України на підозрювану, стосовно якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, обов?язків знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду даної справи.

З цих підстав оскаржена у даній справі ухвала слідчого судді від 26.04.2022 підлягає скасуванню із постановленням апеляційним судом нової ухвали згідно п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

Апеляційний суд, заслухавши сторони та вивчивши матеріали даної справи, вважає, що в даному випадку наведене вище клопотання старшого слідчого ОСОБА_10 підлягає задоволенню частково, слід застосувати щодо підозрюваної за ч.3 ст.135 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, з 22 год. вечора до 06 год. ранку, строком до 21.06.2022 включно, із зобов?язанням підозрюваної згідно п.2 ч.5 ст.194 КПК України не залишати зазначене вище місце її проживання шляхом заборони це робити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2022 щодо ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з 22 год. вечора до 06 год. ранку строком до 21 червня 2022 року включно, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Заборонити спілкуватися зі свідками у даній справі

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: