Справа № 446/9/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2022 за № 0000159 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ременів, Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, не депутата,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

01.11.2022 року близько 21 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Ременів Львівського району Львівської області по вул. Львівська, в ході спільного розпивання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_5 , виявив в останнього мобільний телефон марки «Nokia» G10 моделі «ТА-1334», 3/32 Gb, тому керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», (із подальшими змінами) на території України введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що потерпілий ОСОБА_5 , через стан алкогольного сп`яніння, та сторонні особи за його діями не спостерігають, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia» G10 моделі «TA-1334», 3/32 Gb, вартістю 3299 гривень 45 копійок з встановленими SIM-картою оператора «Kyivstar» вартістю 120 гривень та «Лайфселл» вартістю 130 гривень, що та належить ОСОБА_5 ..

Після цього, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 3569 гривень 45 копійок..

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майна в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому, обставини викладені в обвинувальному акті визнає в повному обсязі. Зокрема вказав, що під час розпивання алкогольних напоїв 01.11.2022 року близько 21.00год. із потерпілим ОСОБА_5 , він викрав телефон в останнього. Через два дня, після даної події, до нього додому приїхали працівники поліції, тоді телефон повернув.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розгляд даного кримінального провадження проводити у його відсутності. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, завдана шкода відшкодована. Щодо призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор в свою чергу також не оспорював фактичні обставини, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вказані докази є належними, достовірними, допустимими, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку і не протирічить одне одному. Від цього суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце.

Дії ОСОБА_3 які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України. Провина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, тому він підлягає покаранню за вчинення вказаного злочину.

При цьому суд зауважує, що для кваліфікації кримінального правопорушення як такого, що вчинене в умовах воєнного стану, має значення лише те, що на час його вчинення в державі діяв саме такий режим, а не інші якісь суб`єктивні фактори.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, також враховуються дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, порушень громадського порядку за ним не спостерігалось, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Разом з тим, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, характеризуючі дані про особу винного, а саме те, що на час розгляду справи він повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, ставлення винного до вчиненого та його наслідків, пом`якшуючу обставину у вигляді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та те, що завдана шкода відшкодована потерпілому, останній претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 немає, а також всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Nokia» «G10» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-22/10827-ТВ від 25.11.2022 в розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1