Провадження № 1-кс/344/4926/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження провадження № 0000076 від 17.04.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором, про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилається на те, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 17.04.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2021 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 призваний на строкову військову службу та направлений для її проходження до лав Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 18.01.2023 № 18 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця - радіотелефоніста

1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону з ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вказаної військової частини.

Водночас, у цій же військовій частині, разом із солдатом ОСОБА_4 , строкову військову службу проходить старший солдат ОСОБА_6 , який наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 332 від 04.12.2022 призначений на посаду стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу 4-ї стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону (з О та ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вказаної військової частини.

Таким чином, станом на 16.04.2023 військовослужбовці строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 солдати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проходили строкову військову службу в одній військовій частині, перебуваючи на рівнозначних посадах та в рівних військових званнях, за відсутності між ними відносин підлеглості.

Згідно Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", воєнний стан в Україні запроваджено із 05 год.30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , проходячи строкову військову службу

у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, є військовослужбовцем правоохоронного органу.

Будучи військовослужбовцем строкової служби правоохоронного органу солдат ОСОБА_4 повинен був дотримуватись Конституції та Законів України, Статутів Збройних Сил України і Військової присяги.

Так, згідно з вимогами ст. ст. 3, 17, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. ст. 11, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України: військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись вимог Статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил поведінки військовослужбовців; повинні постійно бути зразком високої культури, поважати гідність інших людей; відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватись на взаємній повазі; солдат зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки, шанувати честь і гідність товаришів по службі, дотримуватись правил поведінки, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до статей 20, 21, 22 згаданого Статуту військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а також носити, зберігати та застосовувати спеціальні засоби, зброю в порядку, встановленому законодавством. Застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим. Застосуванню зброї, за винятком випадків раптового нападу, нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з-під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Статтями 1-4 Дисциплінарного статуту ЗС України визначено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцем свого військового обов`язку, досягається шляхом свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, особистої відповідальності кожного за дотримання військової присяги, військовослужбовці зобов`язані додержуватись визначених військовими статутами правил взаємовідносин між ними, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу один до одного, поводитись з честю і гідністю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з цим, усупереч вказаних вимог законодавства, знаючи вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України щодо порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, військовослужбовець строкової військової служби солдат ОСОБА_4 , ставши на шлях злочинної діяльності, допустив порушення, що виявилось у грубому недотриманні ним особистих прав одного із військовослужбовців, порушенні встановленого порядку проходження військової служби та заподіянні тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості військовослужбовцю строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ солдату ОСОБА_6 .

Так, 16.04.2023, об 10:00 год., ОСОБА_4 заступив на чергування в добовий наряд днювальним на території КП «Івано-Франківськводоекотехпром», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Під час несення служби в добовому наряді ОСОБА_4 мав доступ до ставниці з вогнепальною зброєю особового складу, у тому числі і до закріпленого за ним автомата АК-74 (№ НОМЕР_2 ).

У подальшому, приблизно об 22:49 год. цього ж дня, в умовах воєнного стану, солдат ОСОБА_4 під час несення служби у добовому наряді, перебуваючи на вулиці поблизу будівлі КП «Івано-Франківськводоекотехпром», за адресою: вул. Берегова, 5, с. Черніїв Івано-Франківської ОТГ Івано-Франківської області, попередньо взявши із ставниці з вогнепальною зброєю закріплений за ним автомат АК-74 (№ НОМЕР_2 ), у порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 20, 21, 22, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗС України, без встановлених законодавством підстав, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, з метою прояву уявної переваги та порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, за відсутності відносин підлеглості,здійснив один самовільний постріл із закріпленого за ним автомата АК-74 (№ НОМЕР_2 ) в передпліччя правої руки солдата ОСОБА_6 , спричинивши останньому кульове вогнепальне поранення,

Своїми вищевказаними умисними діями солдат ОСОБА_4 спричинив солдату ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного поранення внутрішньої поверхні нижньої третини правового передпліччя та відкритого вогнепального перелому нижньої третини правої променевої кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 406 КК України - порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження та вчинене із застосуванням зброї.

17.04.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

Обставинами, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4

у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів, що підтверджено: добровільним зізнанням ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , медичною довідкою № 308 від 17.04.2023, оглядом місця події, в ході якого було вилучено автомат ОСОБА_4 та гільзу від набою, випущену останнім, показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.04.2023, відеозаписом із нагрудної камери співробітника поліції.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, також підтверджується іншими доказами та документами у сукупності, здобутими під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

19.04.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 15.06.2023 (включно).

13.06.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 до 17.07.2023 включно.

Завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13.06.2023, якою продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 17.07.2023, не вдається за можливе у зв`язку із тим, що на даний час не отримано висновку за результатами проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , яка проводиться судово-медичними експертами Івано-Франківської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків» Міністерства охорони здоров`я України; не отримано висновку за результатами проведення медико - криміналістичної експертизи; не отримано висновку за результатами проведення судово - балістичної експертизи; не отримано матеріали на виконання постанови про проведення слідчих (розшукових) дій на іншій території; не проведено тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у військовій частині НОМЕР_3 та Вінницької обласної лікарні імені О.І. Ющенка; додатково не допитано в якості свідків співслужбовців та безпосередніх командирів ОСОБА_4 з приводу відомих їм обставин події, яка мала місце під час несення служби останнім тощо.

Обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у тримісячний строк є особлива складність кримінального провадження, необхідність проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності підозрюваних, тривалепроведення експертними установами судовихекспертиз; також, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії,а також застосувати заходи забезпечення кримінального провадження, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження; сформувати матеріали досудового розслідування; виконати вимоги статті 290 КПК України; скласти та направити до суду обвинувальний акт.

З урахуванням об`єктивних причин, слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконання яких заплановано в подальшому, не могли бути здійснені та завершені раніше, у зв`язку із їх проведенням в умовах воєнного стану, складністю та тривалістю проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , метою проведення якої є встановлення факту осудності останнього.

Разом з тим, на даний час продовжують існутвати достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою такого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Така потреба обумовлена продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

-Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 , як військовослужбовець правоохоронного органу та маючи постійне місце проживання в м. Запоріжжі, володіє певними знаннями для того, щоб залишити місце провадження досудового розслідування - територію Івано-Франківської області поза блокпостами, а також територію України поза пунктами пропуску, встановленими на державному кордоні, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вищевказані обставини вказують на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути як територію Івано-Франківської області, так і територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

-Незаконно впливати на свідківу кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та проходячи військову під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а, також, на ще не допитаних свідків з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Також, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни наданих слідству показань.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати ще на невстановлених та недопитаних щодо обставин кримінального провадження свідків, а, також, на понятих.

Це створює загрозу тиску та підбурювання ОСОБА_4 вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

-Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із особами, що мають можливість впливати на викривлення значимих відомостей для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Аналогічним чином, ОСОБА_4 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у першочергових слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

-Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем і з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство, тобто, кримінальні правопорушення, передбачені ст. 407 або ст. 408 КК України.

Дії, що інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії російської федерації, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України - єдиноначальності.

У разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного буде виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням - підозрюваний буде позбавлений можливості переховуватись від органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, буде забезпечено виконання процесуальних обов`язків підозрюваним

За таких обставин орган досудового розслідування, прокурор отримає можливість закінчити досудове розслідування відносно підозрюваного у найкоротший строк, прийнявши відповідне процесуальне рішення, забезпечити виконання завдань кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 , а саме - позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, які передбачені у ст. 194 КПК України, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення, на даний час виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечили проти задоволення клопотання та продовження щодо підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

17.04.2023 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.

19.04.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 15.06.2023 (включно).

13.06.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 до 17.07.2023 включно.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.07.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 17.04.2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 406 КК України до п`яти місяців, тобто до 17 вересня 2023 року включно.

Таким чином, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, а також враховуючи позицію самого підозрюваного в судовому засіданні, наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину.

В той же час 17.07.2023 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У зв`язку з цим у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, з приводу чого і подано клопотання.

В той же час, як того вимагає ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в поданому клопотанні органом досудового розслідування обґрунтовано неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, враховуючи конкретні його обставини.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Отже, зважаючи на викладене, враховуючи все вищезазначене в сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , за інкриміновані злочини, характер та обставини його вчинення.

13.06.2023 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 до 17.07.2023 включно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , - до 10 вересня 2023 року включно, з раніше визначеним розміром застави.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 17.07.2023 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 10 вересня 2023 року включно, з раніше визначеним розміром застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, - до 10 вересня 2023 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу - в сумі 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 10 вересня 2023 року включно обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками, потерпілим у кримінальному провадженні працівниками ГУНП в Івано-Франківській області та військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 НГУ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Галина ДОМБРОВСЬКА

Повний текст ухвали складено і підписано 17.07.2023 року.