Справа № 147/160/23
Провадження № 1-кс/147/124/23
У Х В А Л А

іменем України

12 травня 2023 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника користувача майна ТОВ «АКВАВІКА-Т» - адвоката ОСОБА_5

свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України,

в с т а н о в и в :

18 квітня 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України. В даному клопотанні прокурор просить з метою забезпечення збереження речового доказу, а також проведення судових експертиз із визначенням розміру шкоди завданим кримінальним правопорушенням, накласти арешт на земельні ділянки: земельну ділянку площею 1, 3506 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0348, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_1 (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) та перебуває в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 ) на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021 із забороною відчужувати, передавати будь-яким фізичним особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам у власність, користування, в оренду, а також ведення будь-якої діяльності на земельній ділянці не за цільовим призначенням; земельну ділянку площею 0, 3697 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0349, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_1 (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) та перебуває в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 ) на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021 із забороною відчужувати, передавати будь-яким фізичним особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам у власність, користування, в оренду, а також ведення будь-якої діяльності на земельній ділянці не за цільовим призначенням; встановити заборону будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, приватним та державним виконавцям вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, аукціони, торги) права власності та майнових прав стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.

Подане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 21.01.2023 до відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від співробітника Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що поблизу кафе «Зустріч», що знаходиться в с. Ілляшівка Гайсинського району Вінницької області ведеться незаконне будівництво.

21.01.2023 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України - безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

17.04.2023 в період часу з 11.34 год. до 13.27 год. на підставі ухвали слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 11.04.2023 справа №147/160/23, проведено огляд місця події земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349, які межують між собою. Огляд місця події виконувався із застосуванням відеозапису та із залученням спеціаліста у галузі геодезії Державного підприємства Вінницького науково-дослідницького та проектного інституту землеустрою ОСОБА_8 , спеціалістів Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спеціаліста Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_10 . Під час проведення даної слідчої дії виявлено, що на земельних ділянках цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва викопано котлован прямокутної форми, точні заміри якого буде встановлено геодезистом ОСОБА_8 який сформує висновок про проведені геодезичні роботи із застосуванням спеціальних приладів, а саме (двохчастотний прилад Leica CS 08 Plus та дрон Phantom PTK) на вказаних земельних ділянках та вказаний висновок буде долучено до протоколу огляду місця події. Також спеціалістами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та спеціалістом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_10 під час огляду місця події було стверджено, що на вказаних земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 було знято поверхневий шар ґрунту без розроблення робочого проекту та зазначено що глибина штучно виритого котловану у деяких місцях становить більше двох метрів.

Також під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 321439337 від 30.01.2023), земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 знаходяться у власності ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_1 та перебувають в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021. Цільове призначення земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою дізнавача СД від 17.04.2023 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 які знаходяться у власності ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_1 (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) та перебувають в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 ) на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Прокурор стверджує, що з метою забезпечення збереження речового доказу виникла необхідність накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 які знаходяться у власності ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_1 та перебувають в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, подальшого незаконного розпорядження і користування самою земельною ділянкою, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349, які постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Судове засідання призначено на 19.04.2023, і з різних причин неодноразово відкладалося, востаннє на 12.05.2023.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав з підстав та доводів наведених у ньому. Також зауважив, що арешт земельних длянок необхідний для забезпечення проведення експертиз та інших слідчих дій, а також з метою збереження речових доказів. Пояснив, що враховуючи огляд земельних ділянок і покази свідків вбачається наявність правопорушення, змінена структура грунту, верхній шар грунту знятий, а чи відповідає об`єм знятого грунту розмірам котлавану, необхідно проводити відповідні експертизи.

Представник ТОВ «АКВАВІКА-Т» адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту з підстав його необґрунтованості. Вказує, що прокурором не доведено правопорушення земельного законодавства, земельні ділянки товариством використовуються за цільовим призначенням - для вирощування сільськогосподарської продукції, штучна водойма, для поливу продукції, на земельній ділянці не суперечить земельному законодавству, у данному випадку грунт знято і складено на тіж самі земельні ділянки, не зазначено на будь-які порушення і показами свідків. Призначення експертизи з визначення об`єму землі, є недоцільним, адже як зазначено спеціалістом геодезистом, без попереднього огляду земельних ділянок, це неможливо. Власник земельних ділянок не заперечує щодо проведення робіт орендарем - ТОВ «АКВАВІКА-Т», а також питання щодо арешту цих же земельних ділянок вже розглядалося Вінницьким апеляційним судом, і було вирішено в задоволенні клопотання відмовити, жодних інших дій товариством проведено не було, нових обставин прокурором не наведено.

Власник майна ОСОБА_4 (25.04.2023 між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 укладено договір міни земельних ділянок, відповідно до якого ОСОБА_4 стала власницею земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349) в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зазначає, що роботи носять законний характер, шкоди не нанесено ні державі, ні власнику земельних ділянок; не вбачається жодних правопорушень, прокурором не доведено підстав для застосування арешту земельних ділянок, тому заявлене клопотання є безпідставним.

Допитаний у якості свідка спеціаліст у галузі геодезії Державного підприємства Вінницького науково-дослідницького та проектного інституту землеустрою ОСОБА_8 повідомив, що для обстеження об`єкта було проведено зйомку об`єкта по периметру, проставлено точки, визначено площу, із застосуваннм спеціальних засобів. На запитання прокурора чи земельна ділянка видозмінена від першочергового стану, свідок повідомив, що першочергового стану земельної ділянки він не бачив, тому не може стверджувати, яка вона була. На час огляду встановлено, що вирито котлован, чи залишилася земельна ділянка, у межах кадастрового номеру, фізично можливо визначити лише обробкою земельної ділянки геодезією в порядку порівняння. Наразі порівняти чи виміряти чи вивозився грунт із земельних ділянок неможливо. Котлаван накладається на три земельні ділянки, із кадастровими номерами, останні чотири цифри 0347, 0348,0349 та невеликий шматочок дороги загального користування. Свідок повідомив, що проведено розорювання і розробку земельної ділянки і було проведено зняття грунту, по периметру виритого котлавана є насипи землі.

Допитаний в якості свідка спеціаліст Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_7 повідомив, що відповідно до постанови слідчого, він прибув до земельної ділянки неподалік від кафе «Зустріч», проте не може сказати з якою ціллю залучався дізнавачем. Геодезистом, який також був присутній під час огляду, були проведені відповідні заміри. На місці була заглибина у землі, виритий котлован великого розміру, глибина в деяких місцях 2-3 метри, грунт виритий поміщено навколо котловану. На запитання прокурора чи під час огляду були якісь порушення земельного законодавства, свідок пояснив, що будь-яке втручання в природу є порушенням. Зняття і перенесення ґрунту не дозволяється без проєкту землеустрою. Зазначив, що він не є спеціалістом з земельних питань, однак з питань екології він ніяких порушень встановити не міг, оскільки порушення встановлюються під час перевірки, а не під час огляду. Щодо можливості розміщення штучної водойми для зберігання води зазначив, що це можливо, якщо заглиблення заповнити водою і потім насосами відкачувати для поливу.

Також, в якості свідка допитаний спеціаліст Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 , який повідомив, що він був залучений відповідно до листа поліції, як спеціаліст для проведення огляду в досудовому розслідуванні в с. Підлісне навпроти кафе «Зустріч». По прибуттю на місце з`ясовано, що там великий котлован прямокутної форми, було знято земельний покрив, земля знята в деяких місцях 2-3 метри. Були надані свідчення і були оглянуті земельні ділянки. На запитання прокурора чи на час огляду відповідають вимогам закону проведені роботи на земельних ділянках, свідок повідомив, що він є спеціалістом по водних ресурсах. На його думку проведені дії не відповідають вимогам ст. 168 ЗК, а саме щодо зняття та переміщення ґрунту. Грунт переносився, однак чи за межі кадастрових номерів не може сказати, проте як землі сільськогосподарського призначення землі не зможуть використовуватися, по периметру були насипи і дістали розкопками до глини, яка була на поверхні насипів, але чи є під глиною чорнозем свідок не знає, а також чи вивозився грунт йому не відомо. Представники товариства сказали, що заглиблення буде використовуватись, як штучна водойма, в такому разі це вже буде земля водного фонду, однак на час огляду води там не було. Порушень екології в галузі водного користування немає, а земельного мабуть є, що носить негативний вплив, але який має сказати спеціаліст із земельних питань.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, заслухавши свідків та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України - безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

Згідно з фактичних обставин справи, які зазначені в ЄРДР 21.01.2023 о 12:44 год. до Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від працівника Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що поблизу кафе «Зустріч», що знаходиться у с. Підлісне Гайсинського району Вінницької області ведеться незаконне будівництво.

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 321439337 від 30.01.2023, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 знаходяться у власності ОСОБА_9 та перебувають в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021. Цільове призначення земельних ділянок - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У клопотанні про арешт майна прокурором вказано, що відповідно протоколу огляду від 17.04.2023, в с. Ілляшівка на земельних ділянках цільове призначення яких ведення товарного сільськогосподарського виробництва знято поверхневий шар грунту без розроблення робочого проєкту та зазначено, що глибина штучно виритого котлавану у деяких місцях становить більше двох метрів.

Постановою дізнавача СД від 17.04.2023 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 які знаходяться у власності ОСОБА_9 , жителя АДРЕСА_1 (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) та перебувають в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т», юридична адреса: с. Ілляшівка, вул. Садова, 2, Гайсинського району Вінницької області (контактний номер мобільного телефону НОМЕР_2 ) на підставі договорів оренди земельної ділянки від 27.10.2021, цільове призначення яких - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Відповідно до договору міни земельних ділянок від 25.04.2023 укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , ОСОБА_4 стала власницею земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №330231051 від 25.04.2023, проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексацій ний номер:67340514 від 25.04.2023 (а.с. 95,92).

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 16 КПК України унормовано що недоторканність права власності відноситься до загальних засад кримінального провадження. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Окрім того, відповідно до ст.ст.91, 96, 211 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля, підвищувати родючість грунтів та зберігати інші користні властивості землі, своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.

Приписами ст. 163 Земельного кодексу України унормовано, що завданнями охорони земель є забезпечення збереження та відтворення земельних ресурсів, екологічної цінності природних і набутих якостей земель.

Статтею 168 Земельного кодексу України визначено, що при здійснені діяльності, пов`язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого кулі ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

Законом України №1423-ХІ з 26.11.2021 скасовано спеціальні дозволи для зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок.

Згідно з ст.35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо, дотримуватися нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов`язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів, своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до положення ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати : існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно приписів ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На думку слідчого судді клопотання прокурора не відповідає вимогам вищевказаних статей, адже не доведено необхідність накладення арешту.

Так в клопотанні, як на мету накладення арешту прокурор послався зокрема на припинення протиправної діяльності, необхідність проведення експертиз та збереження речових доказів.

Однак, на переконання слідчого судді, прокурор не довів чи було взагалі вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 254 КК України, учасниками кримінального провадження, оскільки диспозиція зазначеного кримінального правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

Суспільна небезпечність правопорушення полягає в заподіянні шкоди природному ресурсу землі, негативній зміні її структури, родючості тощо. Об`єктом злочину є екологічна безпека в галузі охорони і використання земель, їх придатності за призначенням. Об`єктивна сторона цього злочину характеризується наявністю трьох обов`язкових ознак: а) діяння (дія або бездіяльність) - безгосподарське використання земель; б) суспільно небезпечні наслідки - тривале зниження або втрата їх родючості, виведення земель із сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту; в) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

В даному випадку розслідується незаконне зняття верхнього шару грунту орендарем на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349, однак клопотання прокурора не містить доказів в підтвердження діяння (дія або бездіяльність) - безгосподарське використання земель; суспільно небезпечні наслідки - тривале зниження або втрата їх родючості, виведення земель із сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту; причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Жодних посилань щодо вжиття заходів для встановлення розміру шкоди вартісному еквіваленті, клопотання прокурора не містить. Не зазначено також щодо шкоди нанесеної державі чи власнику майна.

Як зазначено свідком спеціалістом у галузі геодезії Державного підприємства Вінницького науково-дослідницького та проектного інституту землеустрою ОСОБА_8 на час огляду встановлено, що вирито котлован, чи залишилася земельна ділянка, у межах кадастрового номеру, однак фізично можливо визначити лише обробкою земельної ділянки геодезією в порядку порівняння. Наразі порівняти чи виміряти чи вивозився грунт із земельних ділянок неможливо.

Також, всупереч вимог КПК України, прокурором не доведено, що у межах цього кримінального провадження вказані у клопотанні земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, оскільки прокурором не було доведено необхідність вжиття заходу забезпечення кримінального провадження - арешту даного майна з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання їх перетворенню.

Слідчим суддею встановлено недостатність одного лише посилання дізнавача на те, що майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349 є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно підлягає арешту.

Майно на яке просить накласти арешт прокурор, не можливо використовувати як доказ у даному кримінальному проваджені, не існує наявної обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.254 КК України посадовим особам ТОВ «АКВАВІКА-Т», не має підстав для спеціальної конфіскації майна товариства, не визначено розмір шкоди яку можливо спричинили дії посадових осіб, не доведено розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Прокурором у клопотанні не надано доказів на підтвердження того, що арешт майна не призведе до негативних наслідків власнику майна громадянці ОСОБА_4 , яка не є суб`єктом кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який прокурор зазначає у своєму клопотанні.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Пунктом 2 ч. 3. ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого (прокурора) довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який прокурор зазначає у своєму клопотанні.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-И). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статгі 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Таким чином, прокурор не довів, що стосовно посадових осіб ТОВ «АКВАВІКА-Т» існує обґрунтована підозра щодо вчинення ними кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування стосовно цього товариства заходів забезпечення кримінального провадження.

У кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі, а це, в свою чергу, підтверджує, що у цій справі орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

Слідчий суддя вважає, що арешт майна у даному кримінальному провадженню не є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Прокурор у своєму клопотанні стверджує, що було знято ґрунт за допомогою спеціальної техніки - екскаваторів, однак як підтверджено в судовому засіданні, власником земельних ділянок, орендарем та свідками, які були присутні під час огляду спірних земельних ділянок, знятий грунт складено по периметру, де на даний час він зберігається, тобто на тій же земельній ділянці з якої його було знято, що також підтверджується доданими до клопотання прокурором матеріалами.

Станом на день розгляду клопотання прокурора чинне земельне законодавство не передбачає спеціальні дозволи для зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок.

В межах вказаного кримінального провадження не здобуто достатніх доказів та не доведено поза всяким розумним сумнівом підстав, які б свідчили про необхідність накладення також заборони на відчуження, передавання будь-яким фізичним особам, товариствам, установам, організаціям, підприємствам у власність, користування, в оренду, вказаного нерухомого майна.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 березня 2023 року у справі №147/160/23 (провадження №11-сс/801/130/2023) задоволено апеляційну скаргу ТОВ «АКВАВІКА-Т», ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 лютого 2023 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, а саме: на земельну ділянку площею 1,3506 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0348, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , яка знаходиться в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т» та на земельну ділянку площею 0,3697 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0349, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , та перебуває в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т». Зазначена ухвала набрала законної сили.

Зі змісту ухвали Вінницького апеляційного суду від 20 березня 2023 року випливає, що договорами оренди вказаних земельних ділянок передбачено, що вони повинні використовуватися за цільовим призначенням визначеним в документах на право власності чи користування землею.

Статутом ТОВ «АКВАВІКА-Т» передбачено такі види діяльності як: 01:11 Вирощування зернових культур(крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.19 Вирощування інших однорічних і дворічних культур; 01.16 Допоміжна діяльність у рослинництві та інші. Розділ 01 КВЕД 2020 включає вирощування сільськогосподарських культур як на відкритому ґрунті, так і в оранжереях, теплицях і парниках.

Встановлено, що на спірних земельних ділянках законний орендар ТОВ «АКВАВІКА-Т» мав намір розмістити теплиці для вирощування овочів та систему зрошування та поливу (штучну водойму) сільськогосподарських культур.

Так, штучні водойми можуть створюватися на землях державної, комунальної та приватної власності, тому в даному випадку ТОВ «АКВАВІКА-Т» має право побудувати свій водозабірник на вказаних земельних ділянках, не змінюючи при цьому цільового їх призначення.

Статтею 168 Земельного кодексу України визначено, що при здійснені діяльності, пов`язаної з порушенням поверхневого шару ґрунту, власники земельних ділянок та землекористувачі повинні здійснювати зняття, складування, зберігання поверхневого кулі ґрунту та нанесення його на ділянку, з якої він був знятий (рекультивація), або іншу земельну ділянку для підвищення її продуктивності та інших якостей.

Законом України №1423-ХІ з 26.11.2021 скасовано спеціальні дозволи для зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ТОВ «АКВАВІКА-Т» було знято ґрунт за допомогою спеціальної техніки - екскаваторів, та складено там, де на даний час він зберігається, тобто на тій же земельній ділянці з якої його було знято, що також підтверджується доданими до клопотання прокурором матеріалами.

Не знайшли свого відображення в ході апеляційного розгляду викладене прокурором в клопотанні щодо проведення ТОВ «АКВАВІКА-Т» робіт на землях водного фонду із використанням спецтехніки, які порушують природоохоронний режим використання земель в прибережній захисній смузі водного об`єкта, так як в ході апеляційного розгляду було встановлено, що роботи товариством проводились на орендованій ним земельній ділянці в межах цільового призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Також в матеріалах судового провадження та клопотанні прокурора відсутні будь-які відомості щодо обмежень ТОВ «АКВАВІКА-Т» у використанні орендованих нею земельних ділянок у вигляді накладених обмежень з приводу наявності прибережної захисної смуги.

Також в ході апеляційного розгляду встановлено, що ТОВ «АКВАВІКА-Т» було отримано дозвіл на спеціальне використання №11/ВН/49д-23 від 25.01.2023 року, відповідно до якого товариству дозволено здійснювати забір води з поверхневого водного об`єкта, ставка площею 24,7643 га, що розташований за межами с. Ілляшівка, Гайсинського району Вінницької області, басейну річки Тростянець (Нетека, Недотека), район басейну річки Південний Буг, яким одночасно встановлено норми забору води.

Таким чином питання про арешт майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349, в межах кримінального провадження №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, був предметом розгляду і апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора. Інших суттєвих змін до клопотання поданого 18 квітня 2023 року, щодо арешту майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0348, :01:001:0349, прокурором не надано, а також не доведено розумність і співмірність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, як і не надано доказів того, що таким вид обмеження, як арешт майна сприятиме досягненню мети уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладених обставин, наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст.ст.131, 132, 170-175, 309, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000014 від 21.01.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, а саме: на земельну ділянку площею 1,3506 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0348, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , яка знаходиться в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т» та на земельну ділянку площею 0,3697 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0349, за адресою: Вінницька область, Гайсинський район (колишній Тростянецький) Тростянецької територіальної громади, с. Ілляшівка, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , та перебуває в оренді у ТОВ «АКВАВІКА - Т» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та олошено о 09 годині 20 хвилин 15 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1