Справа № 489/2436/23
Провадження № 1-кс/489/739/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

29 травня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000616 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000616 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт вилучених в ході огляду місця події автомобіля марки «ЗАЗ TF 699P», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 та перебував у володінні ОСОБА_5 , та мопеду невстановленої марки та моделі, без реєстраційного номеру, який перебував у володінні ОСОБА_6 , з метою їхнього збереження як речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши заяву про підтримання клопотання та проведення розгляду за його відсутності. Керуючись ч.6 ст.9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Власник та володілець тимчасово вилученого майна до суду не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися за наявними в матеріалах клопотання номерами телефонів з урахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, їхнє неприбуття, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно зі ст. 7 КПК України, однією із засад кримінального провадження є диспозитивність (ст. 26 КПК України), за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

За такого, слідчий суддя саме на етапі вирішення клопотання про арешт майна, який є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, зобов`язаний відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України перевірити чи дотримана при зверненні до слідчого судді територіальна юрисдикція такого клопотання, з метою унеможливлення обрання стороною кримінального провадження суду на власний розсуд.

Норми КПК України не містять визначення органу досудового розслідування, натомість в п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України міститься визначення керівника органу досудового розслідування, яким є, зокрема начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень.

Крім того, відповідно до ст. 39 КПК України, слідчого або групу слідчих, уповноважених на проведення досудового розслідування, визначає керівник органу досудового розслідування.

Виходячи з дефініції поняття «керівник органу досудового розслідування» можна зробити висновок про те, що можуть бути створені такі органи досудового розслідування в органі Національної поліції: головне слідче управління, відділ, відділення. З огляду на зазначене, в органі Національної поліції створено розгалужену систему органів досудового розслідування.

Для визначення того, до якого місцевого суду може бути подано клопотання про застосування заходів забезпечення (відповідно і клопотання про їх скасування), ключове значення мають дві підстави:

1)територіальна юрисдикція місцевого суду;

2)знаходження органу досудового розслідування в межах відповідної територіальної юрисдикції місцевого суду.

При цьому, згідно з п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», юрисдикція Ленінського районного суду міста Миколаєва поширюється на територію Інгульського району міста Миколаєва.

Для визначення місця знаходження органу досудового розслідування необхідно проаналізувати структуру правоохоронного органу, оскільки орган досудового розслідування є одним зі структурних підрозділів такого органу та, відповідно, розташований за місцем знаходження такого правоохоронного органу.

Виходячи з положень частин 1-3 ст. 15 ЗУ «Про національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про національну поліцію», територіальні органи поліції можуть бути утворені, зокрема областях, районах, містах, районах у містах, міжрегіональні.

Постановою КМУ від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» в областях, АРК, містах Києві та Севастополі було утворено 26 головних управлінь Національної поліції як юридичні особи публічного права.

Ці управління мають таку структуру:

1) апарат: керівництво, слідче управління, управління (відділ) карного розшуку (у складі кримінальної поліції) тощо;

2) відділ поліції: керівництво, слідчий відділ (відділення), відділ (сектор) кримінальної поліції тощо;

3) відділення поліції (у складі відділу поліції): керівництво, слідче відділення, сектор кримінальної поліції тощо.

З аналізу процитованих вище положень закону слідує, що відповідні слідчі управління та слідчі відділи чи відділення Національної поліції є самостійними органами досудового розслідування, керівник кожного з яких, в силу ст. 39 КПК України, наділений правом визначати слідчих чи їх групу в конкретному кримінальному провадженні, яке таким органом досудового розслідування розслідується.

За такого, виходячи з аналізу положень КПК України, орган досудового розслідування визначається не в залежності від того, хто персонально входить до групи слідчих чи від того, хто є старшим такої групи, а від того, керівник якого органу досудового розслідування таку групу слідчих визначив, оскільки саме він відповідно до ст. 39 КПК України організовує досудове розслідування та саме таке управління, відділ чи відділення, керівником якого організовується досудове розслідування в конкретному кримінальному провадженні, і є органом досудового розслідування в такому провадженні.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що відповідно до доручення про проведення досудового розслідування від 23.05.2025, постанови про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих від 23.05.2023, група слідчих в даному кримінальному провадженні була визначена начальником слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Крім того, зі змісту п. 2 резолютивної частини вищевказаної постанова начальника СУ ГУНП в Миколаївській області від 23.05.2023 слідує, що контроль з організації розслідування даного кримінального провадження покладено на начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області.

Також з наказу начальника ГУНП в Миколаївській області від 12.04.2023 №807 вбачається, що слідчий СВ Баштанського районного РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , який безпосередньо проводив слідчі та процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню, був направлений для розслідування кримінальних проваджень у сфері транспорту у територіальних (відокремлених) підрозділах ГУ НП в Миколаївській області саме до СУ ГУ НП в Миколаївській області.

Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать про те, що керівником, який організовує досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, є саме начальник СУ ГУ НП в Миколаївській області, оскільки він, відповідно до ст. 39 КПК України, визначив групу слідчих, а слідчий ОСОБА_7 , який проводить досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, також направлений для проведення досудового розслідування кримінальних проваджень у сфері транспорту саме до СУ ГУНП в Миколаївській області, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснює саме СУ ГУ НП в Миколаївській області.

За такого, оскільки встановлені обставини вказують на те, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні є слідче управління ГУ НП в Миколаївській області, яке розташоване на території, на яку не розповсюджується територіальна юрисдикція Ленінського районного суду міста Миколаєва, тому зазначене, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, свідчить про те, що слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва не має права вирішувати питання про арешт майна у кримінальному провадженні, яке фактично розслідується органом досудового розслідування, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Варто зауважити, що підсудність кримінальних проваджень та відповідних клопотань на досудовому розслідуванні визначається виключно законом та не може залежати від волі учасників кримінального провадження, оскільки визначена законом підсудність нерозривно пов`язана з такою категорією, як суд, визначений законом, яка, у свою чергу, є обов`язковим елементом права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з викладеним, в задоволенні клопотання про арешт майна належить відмовити.

Керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000616 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1