Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1042/2023 Справа № 641/4346/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання слідчого в обґрунтування якого орган досудового слідства посилається на те, що 18.07.2023 о 09:30 год. у вестибюлі станції метро "Проспект Гагаріна" КП "Харківський метрополітені" був зупинений гр. ОСОБА_5 , військовослужбовець № НОМЕР_1 бригади ТРО, у званні солдат, у якого були виявлені та вилучені предмети, схожі на корпус гранати Ф-1 та підривач УЗГРМ, які ОСОБА_5 зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.

18.07.2023 згідно рапорту поліцейського СПП № З ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , в якому зазначено, що під час несення служби на станції «Проспект Гагаріна» КП «Харківський метрополітен» о 09 год. 30 хв. був зупинений громадянин, який при виді поліції почав помітно нервувати. Даного громадянина було запрошено до службової кімнати поліції вищевказаної станції метро. В кімнаті поліції було встановлено особу громадянина, ним виявився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, якому було поставлене запитання: «Чи маєте Ви при собі заборонені законом предмети?», на що останній повідомив про наявність у нього гранати Ф-1 у розібраному стані.

Цього ж дня, у приміщенні кімнати поліції на станції «Проспект Гагаріна» КП «Харківський метрополітен» слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто та вилучено 1 (один) корпус гранати Ф-1, який поміщений у паперовий конверт з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу та 1 (один) підривач типу УЗГРМ, який поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу.

18.07.2023 винесено постанову про визнання вилучених предметів речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Слідчий вважає що вилучені предмети мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть бути використані в якості доказів, тому необхідно накласти на них арешт з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень.

Слідчий, прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому, слідчим та прокурором надано заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені документи та предмети, можуть бути предметом злочину, можуть містити на собі сліди злочину та мають доказове значення у кримінальному провадженні а тому на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження та проведення експертних досліджень.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на 1 (один) корпус гранати Ф-1 та 1 (один) підривач типу УЗГРМ, які 18.07.2023 вилучені у ОСОБА_5 на станції метро «Проспект Гагаріна» КП «Харківський метрополітен».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 та прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1