ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000139 від 13.08.2022 року за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Брусниця Вижницького району Чернівецької області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2023 року визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

Цивільний позов задоволено частково.

ЄУНСС: 713/2348/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/277/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 завдану майнову шкоду в розмірі 21789 гривень 21 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

Згідно вироку районного суду, обвинувачений ОСОБА_6 12 серпня 2022 року приблизно о 21 год. 30 хв. перебував біля «Будинку культури» у с. Зеленів Вижницького району Чернівецької області, де на той час також знаходився і ОСОБА_7 . Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті побутових відносин, раптово стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 , реалізовуючи вказаний умисел, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , наніс йому не менше дев`яти ударів кулаками в область голови та ногами по тулубу.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо лівого ока, в лобній ділянці справа, в ділянці вушної раковини зліва, в потиличній ділянці зліва, в тім`яній ділянці справа, по середньо-ключичній лінії справа на рівні 3-4 ребра; садна в скроневій ділянці зліва, в ділянці куприка; краєвий перелом коронки 11, 12, 21, 32 зубів та рухомість 11, 12, 21 зубів 1-го ступеня; синець на спинці носа по центру; перелом спинки та бічних стінок кісток носу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №525екс від 15.09.2022 року вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_7 , в якій він вважає вирок незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що рішення районного суду а частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , призначеного покарання та стягнутої моральної шкоди є необґрунтованим та невірним.

Зазначає, що до подій конфлікту він із обвинуваченим ОСОБА_6 знайомий не був, тілесні ушкодження було нанесені безпричинно, що підтверджує і показами свідка ОСОБА_10 .

Вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.3 ст. 296 КК України, як хуліганство за кваліфікуючою ознакою хуліганські дії пов`язані з опором ОСОБА_10 , який намагався припинити хуліганські дії.

Вказує, що покарання призначене районним судом є надто м`яким, оскільки не було належним чином враховано, що ОСОБА_11 вже був засуджений за хуліганські дії, також судом не було встановлено жодної обставини, яка пом`якшує покарання.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_11 вибачення не просив, шкоди не відшкодував, вину визнав частково.

Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_6 ніде не працює, немає постійного джерела доходу, а тому покарання у виді штрафу є безпідставним та суперечить загальним засадам Кримінального закону.

Вважає безпідставним рішення районного суду щодо часткового задоволення стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн., оскільки ним було обґрунтовано наявність такої шкоди на суму 50000 грн.

Просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання в межах санкції інкримінованої статті.

На дану апеляційну скаргу надійшло заперечення прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_12 в якій прокурор не погоджується із поданою апеляційною скаргою, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Прокурор зазначає, що кваліфікація дій ОСОБА_13 за ч.2 ст. 125 КК України є вірною, оскільки між обвинуваченим та потерпілим був словесний конфлікт, кримінальне правопорушення було вчинено у місці де окрім потерпілого та 2 його знайомих - свідків, нікого не було.

Щодо призначеного покарання, прокурор вказав, що районний суд призначив покарання без застосування вимог ст. 69, 75 КК України у максимальній межі такого виду покарання як штраф, а тому призначене покарання не є занадто м`яким.

При цьому обвинувачений в районному суді повідомив, що має змогу сплатити штраф.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку, вимоги апеляційної скарги та заперечення на неї, думку потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу частково, в частині призначення більш суворішого покарання за ч.2 ст. 125 КК України та збільшення розміру стягнення моральної шкоди, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка частково підтримала подану апеляційну скаргу в частині збільшення розміру стягнення моральної шкоди, надавши учасникам кримінального провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, що передбачає його оцінку відповідності нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що даних вимог закону районним судом було дотримано частково.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 12 серпня 2022 року приблизно о 21 год. 30 хв. перебував біля «Будинку культури» у с. Зеленів Вижницького району Чернівецької області, де на той час також знаходився і ОСОБА_7 . Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті побутових відносин, раптово стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 , реалізовуючи вказаний умисел, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , наніс йому не менше дев`яти ударів кулаками в область голови та ногами по тулубу.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо лівого ока, в лобній ділянці справа, в ділянці вушної раковини зліва, в потиличній ділянці зліва, в тім`яній ділянці справа, по середньо-ключичній лінії справа на рівні 3-4 ребра; садна в скроневій ділянці зліва, в ділянці куприка; краєвий перелом коронки 11, 12, 21, 32 зубів та рухомість 11, 12, 21 зубів 1-го ступеня; синець на спинці носа по центру; перелом спинки та бічних стінок кісток носу.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №525екс від 15.09.2022 року вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Так, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Винуватість ОСОБА_6 районний суд обґрунтував ретельно дослідженими у судовому засідання доказами та дійшов вірного висновку про доведеність його вини вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації дій за ч.2 ст. 125 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 частково підтверджується показами самого обвинуваченого, а також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 .

Так, обвинувачений ОСОБА_6 в районному суді пояснив, що першого удару завдали саме йому. Хто його вдарив сказити не може. Пояснив, що ввечері 12.08.2023 року, проходив повз компанію де був і потерпілий, почув запах коноплі і зробив зауваження компанії. Далі в ході спілкування хтось завдав йому удар, а тому він і почав наносити удари потерпілому. Скільки наніс ударів сказати не може. У компанії були присутні разом з потерпілим Кміть, як він згодом дізнався, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Потерпілий ОСОБА_7 в районному суді пояснив, що 12.08.2022 року біля 21:30 год. він знаходився біля «Будинку культури» в с. Зеленів Вижницького району разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , в цей час до них підійшов малознайомий ОСОБА_18 та став запитувати хто вони такі.

В подальшому ОСОБА_19 підійшов до нього та почав запитувати те ж саме, на що він повідомив останньому що його прізвище ОСОБА_20 , на що ОСОБА_18 запитав, який саме ОСОБА_20 , так як людей з таким прізвищем багато. Тоді потерпілий сказав, що не знає як ще правильно пояснити на що ОСОБА_18 несподівано наніс йому один удар в область голови кулаком від чого потерпілий відійшов назад та притиснувся до стіни, а ОСОБА_16 почав відтягувати ОСОБА_6 від нього.

Далі ОСОБА_19 знову підійшов до нього та завдав удар кулаком правої руки в область лівого ока та серію ударів по голові, на що він захищаючись розмахував руками та поцілив декілька раз останньому по тулубі. Тоді ОСОБА_6 знову відтягнули від нього, але обвинувачений знову підбіг до нього та почав наносити удари руками та ногами по різним ділянкам тіла. Тоді він піймав за ноги обвинуваченого і вони разом впали на землю, а ОСОБА_18 піднявся із землі та продовжив наносити удари ногами та руками по різним частинам тіла.

Свідок ОСОБА_10 в районному суді показав, що 12.08.2022 року приблизно о 22:00 год. він з друзями ОСОБА_21 та ОСОБА_17 сиділи біля ОСОБА_22 в с. Зеленів. Через огорожу до них перескочив ОСОБА_13 і спитав як їх звати. Вони всі відповіли, але ОСОБА_13 не зрозумів відповіді ОСОБА_21 і наніс йому удар в область обличчя, тоді він почав відтягувати ОСОБА_13 від ОСОБА_23 , однак той і далі продовжував наносити удари потерпілому. ОСОБА_13 наніс ОСОБА_24 орієнтовно 20 ударів. Бійка тривала орієнтовно 7-10 хвилин.

Вина ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України також підтверджується письмовими доказами, які були ретельно дослідженні районним судом.

Так, згідно висновку експерта №525екс від 15.09.2022 року та висновку експерта №681д від 03.10.2022 року (додаткова експертиза), у ОСОБА_7 маються тілесні ушкодження у вигляді синців: навколо лівого ока; в лобній ділянці справа; в ділянці вушної раковини зліва; в потиличній ділянці зліва; в тім`яній ділянці справа; по середньо-ключичній лінії справа на рівні 3-4го ребра; садна: в скроневій ділянці зліва; в ділянці куприка; краєвий перелом коронки 11, 12, 21, 32 зубів та рухомість 11, 12, 21 зубів 1-го ступеня. Синець на спинці носа по центру. Перелом спинки та бічних стінок кісток носу.

Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менше 9-тикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок ударів кулаками (рук), ногами, іншими тупими твердими предметами по голові та тулубу, по строку та обставинам можуть відповідати терміну на 12.08.2022 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (том 1, а.с. 50-52, 75-77).

Під час слідчого експерименту 29.09.2022 року потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих детально розповів та добровільно показав при яких обставинах 12.08.2022 року ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження під час конфлікту, який мав місце в с.Зеленів біля Будинку Культури (т.1 а.с. 56-60).

Під час слідчого експерименту 29.09.2022 року свідок ОСОБА_10 в присутності понятих детально розповів та добровільно показав при яких обставинах 12.08.2022 року ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 під час конфлікту, який мав місце в с. Зеленів Вижницького району Чернівецької області біля Будинку Культури (т 1 а.с. 62-66).

Враховуючи зазначене, висновок районного суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України є належним чином обґрунтованим та підтверджений показами обвинуваченого, потерпілого та свідка, а також письмовими доказами.

Апелянт під час апеляційного розгляду відмовився від апеляційних вимог щодо перекваліфікації дій ОСОБА_6 на ст. 296 КК України, тому суд не наводить доводів щодо цих вимог, крім того, апеляційний суд позбавлений у процесуальний спосіб задовольнити таку апеляційну вимогу, оскільки згідно ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Перевіряючи доводи апелянта в частині призначеного покарання, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає, що таких вимог суд першої інстанції не дотримався.

Призначаючи покарання районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у частковому визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, який раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Обставин які обтяжують чи пом`якшують покарання районним судом не встановлено.

Із врахування цих обставин районний суд призначив обвинуваченому ОСОБА_6 найбільш м`який вид покарання, передбачений санкцією ч.2 ст. 125 КК України, з чим не погоджується апеляційний суд.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєному визнав частково, заданої шкоди не відшкодував, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу немає, доказів на спростування цього під час апеляційного перегляду не надано, а тому висновок районного суду щодо призначення покарання у виді штрафу є поспішним.

На переконання апеляційного суду обвинуваченому ОСОБА_6 слід застосувати покарання у виді арешту на строк 6 місяців, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апелянта щодо розміру моральної шкоди, то колегія суддів вважає такі доводи обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Районний суд не в повній мірі врахував дані вимоги, та прийшов до поспішного висновку частково задовольняючи цивільний позов про відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено апеляційним судом винними умисними діями ОСОБА_6 завдав шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , який отримав тілесні ушкодження встановлені судово-медичною експертизою, тривалий час лікувався, поніс фізичні страждання, змушений був оперуватися, для фізичного відновлення докладав значних зусиль, було змінено його життєвий устрій, потерпілий терпів незручності не міг реалізувати свої раніше заплановані справи.

Враховуючи викладене, оцінений районним судом розмір моральної шкоди в розмірі 5000 грн. не відповідає засадам розумності та справедливості, не може в повній мірі компенсувати заподіяні моральні страждання, а тому розмір моральної шкоди слід збільшити, та цивільний позов задовольнити повністю.

За таких обставин вирок районного суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та у частині вирішення цивільного позову у зв`язку із необхідністю збільшення розміру стягнення моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 420, 615 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України - скасувати в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, ухвалити новий вирок.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , завдану моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_6 на виконання вироку суду.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.07.2023 року

(дата засвідчення копії)