Номер провадження: 11-сс/813/1383/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

апелянт ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000074 від 04 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2023 року задоволено клопотання слідчої СВ Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно (із забороною відчуження, розпорядження та користування), яке 20.07.2023 року було виявлено та вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на 2 (дві) пачки грошових коштів номіналом по 100 (сто) доларів CША кожна (загальна кількість 130 (сто тридцять) купюр номіналом по 100 доларів CША кожна, що становить загальну суму 13000 (тринадцять тисяч) доларів США.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та зобов`язати слідчого негайно повернути ОСОБА_7 вилучені грошові кошти.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 обґрунтував тим, що він є власником вилучених грошей, проте не є учасником кримінального провадження та не має процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, вилучені грошові кошти не є знаряддям вчиненого злочину, не містять на собі сліди злочину, не були об`єктом кримінально протиправних дій, не набуті кримінально протиправним шляхом, а отже не можуть бути доказом у цьому кримінальному провадженні та на них не може бути накладений арешт на підставі п.1) ч. 2 ст. 170 КПК України.

Також, суд першої інстанції дійшов хибних висновків, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 не належить ОСОБА_7 .

Апелянт зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру № 14/267,7-219 від 24.03.2020 року він є власником майнових прав. Приблизно у травні 2023 року останній дозволив тимчасово проживати в зазначеній квартирі своєму брату ОСОБА_9 . Незважаючи на це в квартирі знаходилися особисті речі апелянта - меблі, техніка, документи, гроші. Зазначені грошові кошти він зберігав для погашення заборгованості за іншу квартиру в ЖК « Сьоме небо».

Апелянт вважає, що слідчий суддя безпідставно переклала обов`язок доказування на власника майна та поклала в основу свого рішення припущення прокурора, що оскільки квартира однокімнатна, в ній проживає одна людина.

Апелянт зазначає, що накладений арешт на його грошові кошти позбавляє його права мирного володіння своїм майном та можливість погасити заборгованість за розстрочкою на іншу квартиру, оскільки несвоєчасне погашення заборгованості може призвести до негативних наслідків, таких як нарахування штрафу або пені.

Позиції учасників апеляційного провадження

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання слідчого убачається, що на теперішній час слідчим відділенням Відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені внесеному до ЄРДР за № 0000074 від 04.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом вимагання неправомірної вигоди на території Малиновського району м.Одеси службовою особою контролюючого органу за вчинення дії адміністративного характеру.

20.07.2023 року органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2023 року, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено - 2 (дві) пачки грошових коштів номіналом по 100 (сто) доларів США кожна (загальна кількість 130 (сто тридцять) купюр номіналом по 100 доларів США кожна, що становить загальну суму 13000 (тринадцять тисяч) доларів США, а саме:

- в одній пачці 30 (тридцять) купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серійними номерами: HB16930180A, KB97046166I, KF63749643C, FL90205855B, DF04037243B, HA29095322A, KB75551926G, HB15759409, CA19566226A, KB86671371F, FE48499188A, HB16586437M, KF29253192B, HH87318543A, FF56742958A, KI03729703A, KB77878322D, FF31949750A, HD67883926A, KK30397832B, HB45749491B, KB15588621K, KB06013183J, KB18500486D, KA02918882A, HK37134221C, KA02918879A, KB34231303F, HL66010708E, KD68534592A,

- в другій пачці 100 (сто) купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з наступними серійними номерами: HC53829056B, FB14558187A, DK12412815A, HL46196901G, KE01233605A, HB33792143Q, HK22513820B, FL32531417C, HB23614569P, HB96106462B, KE32277290A, KB30585065F, KB63850452K, HE69760214C, KB92146659K, HB13273079E, HB09352387R, KB00246305P, CB90893639A, HK24629308B, KB95633689A, KL27234528A, KF54669190D, CB20619517F, KB22624424G, KB57550399C, DB59291370D, CB45101080B, FL95912441A, KG13033499A, HL77032771G, CB24880129E, HB97812655J, KB14066171D, HF49569139D, HB16535365I, KB14320679J, HE92438986B, KL51365403A, HL08767059F, KB06960410J, KB37761797G, KB90791004H, HE03456636C, FG76880108A, HL57038900G, KB91811862J, HB52815488Q, HJ37559265A, HL32570223G, HA25592644B, HC12281944B, HA77257508A, KA39659169A, KL44719325B, HL64949368E, KB10394417R, KB45125108L, CD10829412A, KB84528378D, KB46781545R, KK55637354C, HB13913129B, HI41296329A, KB19450554L, HF98402922D, KB27448249B, KB50036212I, KF50784868C, KB35117830L, KB21153901J, HE35771525A, FF51046096C, HB66098159G, HK07846406D, HB60587858R, KB21413215C, KB69679240R, HB00524467P, KJ39854701A, KB59919376H, KC13125790A, HL47940961G, KB19552664K, KF04224803A, KF87666381A, HH58173498A, HK97796563B, KB50528007E, KK15217876A, KB98427793G, KF38558427D, KB10916251A, KB10522637A, FB19685955D, HB12108279B, FC24383062A, KB08331383C, KK66864424C, HB12266931R;

Вказані грошові кошти поміщено до сейф-пакету НПУ PSP1221683.

Постановою від 21.07.2023 року вилучене майно оглянуто та визнано речовим доказом кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки предметом кримінального правопорушення стосовно якого здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні є неправомірна вигода, в зв`язку з чим грошові кошти, відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000074 від 04.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а відтак наявні підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту на грошові кошти порушує права ОСОБА_7 , оскільки вони були вилучені в належній йому квартирі, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, грошові кошти були вилучені в квартирі, в якій одноосібно проживав брат апелянта - підозрюваний ОСОБА_9 .

Апеляційний суд зазначає, що наявність у ОСОБА_7 речових прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не доводять приналежність вилучених коштів саме апелянту.

Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого погоджується з тим, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також підлягає конфіскації як виду покарання, що може загрожувати ОСОБА_9 , а відтак відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вказані об`єкти нерухомості є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим мають значення речових доказів у кримінальному провадженню, а також мають безпосереднє та вирішальне значення для виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, в діях відповідних осіб.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя, врахувавши всі обставини кримінального провадження, обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно.

Між тим, слідчий суддя також надав оцінку твердженням ОСОБА_7 про те, що квартира належить останньому, та вважав такі твердження недоведеними, оскільки надана копія (ксерокс) договору купівлі-продажу майнових прав стосується об`єкту будівництва, яка виражена у вигляді квартири. Крім того, зі змісту даного договору вбачається, що майнові права відчужуються покупцю, який, в зв`язку з цим, отримує правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості, після введення Об`єкта будівництва в експлуатацію.

Натомість, слідчий суддя правильно констатував, що відповідно до змісту ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.07.2023 року про надання дозволу на проведення обшуку, інформація щодо права власності (відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) щодо об`єкта нерухомого майно за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

Відповідно до положень п. 1, 2 ч. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав є державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яка здійснюється шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_11 , в свою чергу, не надав правовстановлюючих документів на квартиру саме після введення об`єкта будівництва в експлуатацію, крім того, витяг з Державного реєстру речових прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , також не був наданий.

Крім того, апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про те, що ОСОБА_7 не було надано підтверджуючих документів щодо законності походження вилучених грошових коштів.

Аналізуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що при здійсненні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій з метою всесторонього, об`єктивного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального провадження, а тому вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують необхідність накладення арешту на вилучені грошові кошти, з метою забезпечення збереження такого майна, оскільки існують ризики його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що в подальшому ускладнить встановлення істини у кримінальному провадженні та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.

Також апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, згідно з якою, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 , є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2023 року, якою накладений арешт на майно виявлене та вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000074 від 04 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4