ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2170/23 Справа № 201/7759/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі відеоконференції),

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 липня 2023 року включно.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , обставини провадження, стадію його розгляду, відомості про особи останніх, процесуальну поведінку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посилався на те, що ризики, передбачені: п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_10 та п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_10 просить ухвалу скасувати та постановити нову про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту або будь-якого іншого не пов`язаного з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат посилається на недоведеність зазначених прокурором ризиків, формальне продовження строків тримання під вартою ОСОБА_10 та тривалий розгляд кримінального провадження. Так, захисник зазначає, що матеріали провадження не містять відомостей про здійснення впливу на учасників провадження. Поряд із цим, оголошений воєнний стан та введені у зв`язку з цим обмеження спростовують ризик перешкоджання здійсненню кримінального провадження та його затягування обвинуваченим. Окрім цього, недоведеним є також й ризик переховування від суду, з огляду на наявність у ОСОБА_10 міцних соціальних зв`язків та відсутність судимостей. Серед іншого, захисник звертає увагу на те, що відносно обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_15 не застосовано запобіжний захід, попри наявність у нього судимостей, та тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, що свідчить про вибірковість обрання запобіжного заходу. Також захисник вважає, що на підставі показань потерпілої під час судового розгляду встановлено відсутність події злочину, передбаченого ст. 189 КК України, а також неправильну кваліфікацію дій обвинувачених за ст. 187 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання та обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю клопотання вимогам ч. 3 ст. 199, п. 3 ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України та тривалим ув`язненням обвинуваченого. Так, адвокат зазначає, що у клопотанні не було наведено підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а також жодних доводів стосовно неможливості застосування до нього альтернативного запобіжного заходу. Захисник вважає недоведеними заявлені у клопотанні ризики, оскільки ОСОБА_16 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, позитивну характеристику, про що сторона захисту повідомляла суд першої інстанції. На переконання захисника, подальше тримання під вартою обвинуваченого є недоцільним. Адвокат зауважує, що обвинувачений тримається під вартою протягом 3 років та 2 місяців 27 днів та судовий розгляд провадження наразі не завершено. Серед іншого, захисник звертає увагу на те, що суд не розглянув клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу, що вказує на істотне порушення вимог КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постанови нову, обравши щодо його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує недоведеністю зазначених прокурором ризиків та обвинувачення ОСОБА_8 в цілому. На переконання адвоката суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений має постійне проживання та не розглянув питання про можливість застосування до нього альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених та захисників, які апеляційні скарги підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 15 травня 2023 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останніх.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під вартою, та дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені: п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_10 та п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не зменшились і виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, особи обвинувачених та відповідно наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останніх та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції об`єктивно взято до уваги, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу не мають. При цьому, ОСОБА_9 раніше неодноразово судимий, у тому числі і за вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, в той час як ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а також злочинів проти життя та здоров`я особи.

Колегія суддів вважає, що матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , під вартою, та стороною захисту не наведені.

Твердження захисників обвинувачених про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обставини провадження та особи обвинувачених, з урахуванням оголошеного на території України воєнного стану, беззаперечно вказують на їх існування.

Доводи захисника ОСОБА_12 про невідповідність клопотання вимогам кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу, оскільки клопотання відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

Поряд із цим, посилання захисника ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_9 про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не були доведені під час судового розгляду. Більш того, на переконання колегії суддів, з урахуванням тяжкості злочинів, а також з огляду на обставини їх вчинення, в даному випадку вони не можуть бути стримуючим фактором належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Щодо доводів захисника ОСОБА_14 про те, що відносно ОСОБА_15 запобіжний захід не застосовувався, то їх колегія суддів не враховує, оскільки вони не доводять незаконність судового рішення та взагалі не були предметом судового розгляду.

Що стосується тверджень захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про необґрунтованість обвинувачення за ч. 4 ст. 187 КК України, з огляду на надані потерпілою показання, то ці обставини не перевіряються судом під час ухвалення рішення про продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Як вбачається із матеріалів справи, питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було вирішено під час судового розгляду, тобто на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання припинила існувати і на заміну їй було висунуте обвинувачення.

Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, продовження існування яких в даному випадку було беззаперечно встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

При цьому, колегія суддів хоча і погоджується з необхідністю подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , проте звертає увагу суду першої інстанції на тривалий строк ув`язнення останніх.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4