Справа № 728/933/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/612/23
Категорія - - ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000156 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судима,

засуджена за:

- ч.3 ст.357 КК України - до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- ч.4 ст.185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1, ч.3 п.2 ст.76 КК України.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 22 березня 2023 року близько 13.00 год., ОСОБА_9 , рухаючись на власному автомобілі марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , в бік смт. Дмитрівка, зупинився в центрі с. Григорівка, за проханням ОСОБА_7 підвезти її до смт. Дмитрівка. Потім ОСОБА_9 зупинився в х. Шевченка, де відійшов по власним справам, в цей момент ОСОБА_7 , перебуваючи одна у вищевказаному автомобілі, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю власника, таємно викрала паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , який згідно з ст.1 Закону України «Про інформацію», є офіційним документом, чим здійснила незаконне заволодіння паспортом громадянина України, а також викрала грошові кошти в розмірі 400 гривень, які знаходились біля коробки передач вищевказаного автомобіля, чим спричинила ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок місцевого суду та призначити ОСОБА_7 покарання за: ч.3 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн; за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Зазначив, що при призначенні обвинуваченій покарання за ч.3 ст.357 КК України, місцевий суд не взяв до уваги, що покарання у виді обмеження волі не застосовується до особи, яка досягла пенсійного віку. Разом з тим, станом на 05.01.2023 року обвинувачена ОСОБА_7 є такою, що досягла пенсійного віку.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену, яка поклалась на розсуд суду; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, місцевий суд враховував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, ставлення обвинуваченої до скоєного; дані про її особу, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є пенсіонеркою; обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом з тим, призначаючи обвинуваченій покарання у виді обмеження волі за ч.3 ст.357 КК України, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Санкцією частини 3 статті 309 КК України, за незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

За змістом ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в Україні пенсійний вік настає по досягненню особою 60 років.

Згідно наявної у матеріалах кримінального провадження копії паспорта громадянина України, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.к.п.32).

Отже, до обвинуваченої не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Відтак, беручи до уваги альтернативний перелік видів покарань, передбачених санкцією ч.3 ст.357 КК України, колегія суддів вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу.

Остаточне покарання ОСОБА_7 слід призначити з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду - зміні у частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

Керуючись ст.ст.404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного їй покарання.

ОСОБА_7 призначити покарання за:

- ч.3 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн;

- ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4