Справа №522/8019/23
Провадження №1-кп/522/1997/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції угоду про визнання винуватості, що надійшла з Олешківської окружної прокуратури Херсонської області разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000042 від 14.01.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення та частина статті закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

ОСОБА_3 , 13.01.2023 перебуваючи на відкритій місцевості по вул. Робочій в смт Білозерка Херсонського району Херсонської області, помітив банківську картку відкриту в АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_6 , та була втрачена останньою з власної необережності. В подальшому ОСОБА_3 усвідомлюючи, що вказана карта та наявні на ній грошові кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме - для заволодіння грошовими коштами, переносив при собі вищевказану карту, яка, відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банку та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену карту за призначенням, тобто умисно приховавши вказаний офіційний документ.

Крім того, ОСОБА_3 , умисно приховавши належну ОСОБА_6 банківську карту за вищевказаних обставин, продовжуючи реалізацію свого загального злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, шляхом розрахунку вищевказаною банківською карткою за товар, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, в приміщенні торгівельного центру ПП «Безпоясний», за адресою: вул. Свободи, 86 смт Білозерка Херсонського району Херсонської області, в період часу з 13.30 год. по 17.30 год., під час купівлі товарів розрахувався банківською карткою АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , виданою на ім`я ОСОБА_6 , завдавши своїми діями останній майнову шкоду на загальну суму 2037 грн., яка була у повному обсязі відшкодована потерпілій на стадії досудового слідства.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

21 квітня 2023 року між прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000042, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала прокурору письмову згоду на укладення зазначеної угоди.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, сторони погодились призначити ОСОБА_3 покарання за вчинені злочини, передбачені:

- за ч.1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч.4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторони погодились остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

В угоді зазначено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що у відповідності до вимог статті 473 КПК наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК.

В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК, та наслідки відмови від права на судовий розгляд, передбачені частиною 4 статті 474 КПК.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор угоду підтримав, вказавши про її відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність її укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, що підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив про згоду потерпілої на укладення зазначеної угоди.

ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. ОСОБА_3 також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Крім того, повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у суді за її відсутності.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим. Згідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційних документів вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України є кримінальним проступком.

Судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде до неї застосовано у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд переконався, що сторони добровільно уклали зазначену угоду, що укладена угода була добровільним волевиявленням обвинуваченої, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В укладенні даної угоди згідно з пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК брав участь захисник.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення вищевказаної угоди.

Матеріальна шкода відшкодована на стадії досудового розслідування.

Також умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суд.

Перевіряючи угоду на відповідність ч. 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та закону, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та закону, дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, немає підстав вважати, що угода не була добровільною, немає підстав вважати, що умови угоди неможливо виконати, є фактичні підстави для визнання винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена угода про визнання винуватості повинна бути затверджена судом. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, є раніше не судимим в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв їх розкриттю.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який характеризується позитивно, приймаючи до уваги те, що є обставини, що пом`якшують покарання, відсутні обставини, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання відповідно до угоди за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі; за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторони погодились остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На думку суду, саме призначення такого покарання та звільнення від його відбування з іспитовим строком, буде сприяти виправленню обвинуваченого.

Крім того, у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Арешти у кримінальному провадженні не накладались, витрати на залучення експертів - відсутні, цивільні позови не заявлялись.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 474-475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 квітня 2023 року між прокурором Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000042, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 та за письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 27 квітня 2023 року.

Речові докази: історію по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 13.01.2023 року по 14.01.2023 року, оптичний диск з відеозаписом за 13.01.2023 року, вилучений 23.02.2023 року під час тимчасового доступу до речей зберігати в матеріалах кримінального провадження, банківську картку АТ «РайффайзенБанк» № НОМЕР_1 - повернути власнику.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною, за винятком випадків необхідності надання невідкладної медичної допомоги, залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 19 години до 07 години наступного дня з покладенням наступних обов`язків: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місяця проживання та роботи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскарженим обвинуваченим, його захисником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгодженого сторонами покарання, ухвалення вироку без їх згоди на покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків угоди, а прокурором виключно з підстав призначення покарання менш сурового, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні у якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України. Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 діб з дня проголошення вироку суду, а також у касаційному порядку, що визначено у п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Суддя ОСОБА_1