У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 р. м. Кобеляки

Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за № 0000121 від 01.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

Встановив:

Прокурор Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням у межах кримінального провадження № 0000121 від 01.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на посвідчення тракториста-машиніста, заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 07.11.2022 Держпродспоживслужбою у Дніпропетровській області, яке поміщено до прозорого поліетиленового пакунку, залишивши його на зберіганні у матеріалах кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , яка звернувся до суду з клопотанням, будучи повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, дійшов такого висновку.

В клопотанні зазначено, що 31.05.2023 поліцейським СРПП ВнП № 2 Полтавського РУП ОСОБА_5 , в с. Канави, під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався на тракторі Беларус 892, днз. НОМЕР_2 , виявлено, що посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_1 видане Держпродспоживслужбою у Дніпропетровській області 07.11.2022, містить ознаки підробки.

За вказаним фактом сектором дізнання відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000121 від 01.06.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

31.05.2023 проведеним оглядом місця події вилучено посвідчення тракториста-машиніста, заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 07.11.2022 Держпродспоживслужбою у Дніпропетровській області, яке поміщено до прозорого поліетиленового пакунку.

01.06.2023 посвідчення тракториста-машиніста, заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 видане 07.11.2022 Держпродспоживслужбою у Дніпропетровській області, яке поміщено до прозорого поліетиленового пакунку, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні й визначено його зберігання у матеріалах кримінального провадження № 0000121 від 01.06.2023.

Під час досудового розслідування опитано ОСОБА_4 , який повідомив, що оскільки він не мав посвідчення тракториста-машиніста, то, перебуваючи в смт. Царичанка, Дніпропетровської області, звернувся до невідомого йому раніше чоловіка для того, щоб отримати посвідчення тракториста-машиніста. Коли ОСОБА_4 домовився з останнім, то передав йому грошові кошти в розмірі 8500 гривень. Через два місяці на поштову адресу ОСОБА_4 надійшов лист, в якому знаходилося посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 . Після цього останній почав ним користуватися.

Згідно зі ст. 98 КПК України: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За ч.1 ст. 237 КПК України : з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України: при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Згідно з ч.7 ст. 237 КПК України: при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Арешт на майно накладається винятково на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Повернення вказаного вище майна унеможливить проведення даних слідчих дій та забезпечення ефективного досудового розслідування.

Таким чином вилучене майно є важливим речовим доказом, без яких іншим способом розкрити кримінальне правопорушення та довести вину винних осіб неможливо, а тому це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи, що з метою збереження речових доказів, встановлення істини у цьому кримінальному провадженні, об`єктивності та повноти досудового розслідування, неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законного процесуального рішення в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, вважаю за потрібне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 , наклавши арешт на вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України, слідчий суддя

Постановив:

Клопотання прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні за № 0000121 від 01.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення тракториста-машиніста, заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 07.11.2022 Держпродспоживслужбою у Дніпропетровській області, яке поміщено до прозорого поліетиленового пакунку, залишивши його на зберіганні у матеріалах кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів, з дня її оголошення, може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя