Провадження № 1-кс/202/4861/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

14 червня 2023 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, має неповнолітніх дітей, працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, у якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000515 від 12.06.2023 року, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушення 12 червня 2023 року під час керування транспортним засобом правил безпеки дорожнього руху, а саме п. 16.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого він допустив зіткнення з неповнолітнім велосипедистом ОСОБА_7 , 2008 року народження, який отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протокол огляду місця події, протоколом огляду відеозапису та іншими доказами.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та його законного представника, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За цих підстав, посилаючись на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 214 720 грн.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід або визначити заставу у мінімальному розмірі. Зазначили, що він визнає свою провину, після ДТП залишився на місці до приїзду поліції, бажає сприяти досудовому розслідуванню, батькам потерпілого були перераховані кошти на його лікування.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 12 червня 2023 року ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 КПК України та йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що на даному етапі досудового розслідування підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого було зафіксовано місце пригоди та вилучено пошкоджений автомобіль і велосипед, а також протоколом огляду відеозапису події дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Тож на даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_4 чи правової кваліфікації інкримінованого йому діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він дійсно міг порушити правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілому були завдані тяжкі тілесні ушкодження, так як він був учасником дорожньо-транспортної пригоди, що підозрюваним не заперечується.

В свою чергу, причинний зв`язок між діями підозрюваного та настанням ДТП, а також технічна можливість запобігти ДТП підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Водночас ризики, передбачені п. 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає не доведеними, оскільки вона об`єктивно не підтверджені.

Вирішуючи питання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, окрім зазначеного ризику, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, наслідки правопорушення у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, всі інші обставини правопорушення, зокрема особу потерпілого, який є неповнолітнім, його поведінку як учасника дорожнього руху, а також дані про особу підозрюваного, який має родину, мешкає зі співмешканкою, дітьми, батьками, утримує неповнолітніх дітей, працює, раніше не судимий, після ДТП залишився на місці пригоди, його родичами матері потерпілого були перераховані грошові кошти в рахунок часткового відшкодування завданої шкоди.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу національної поліції контролювати поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваного під вартою є невиправданим з огляду на те, що він раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину з необережності, має певні соціальні зв`язки.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 20-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби.

Крім того, у зв`язку із застосування такого запобіжного заходу слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 13 серпня 2023 року, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби.

Покласти на ОСОБА_4 наступні зобов`язати:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває) без дозволу слідчого та прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання (перебування);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ;

- носити електронний засіб контрою в разі його застосування.

Строк дії ухвали слідчого судді до 13 серпня 2023 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1