Номер провадження по справі 1-кп/387/181/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2023 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 , громадянина України, не одружений, освіта середня, в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості,-
у вчиненні злочину передбаченого ст. 128 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілої особи ОСОБА_5
ОСОБА_3 заподіяв тілесне ушкодження середньої тяжкості з необережності за таких обставин.
ОСОБА_3 01.08.2022 близько 21 години 00 хвилин точний час не встановлено, разом з ОСОБА_6 , прибули до домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де проживає колишній чоловік останньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою з`ясування питання матеріального забезпечення їх спільних малолітніх дітей. Під час даної розмови між вказаними особами виник конфлікт.
У вказаний час ОСОБА_3 перебуваючи за парканом подвір`я вказаного домоволодіння, виявив на землі та взяв до рук уламок шиферини та перебуваючи на відстані близько 3 метрів до ОСОБА_7 кинув уламок в бік останнього та не маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, з необережності спричинив потерпілому відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження у вигляді: осаднень шкіри та гематом спини, перелому 5-6 ребер справа, правостороннього пневматорексу, що має ознаки середнього ступеня тяжкості, так як викликає тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненому ним злочині визнав повністю та надав показання, що 01.08.2022 близько 21 години 00 хвилин він разом з ОСОБА_6 , прибули до домоволодіння її колишнього чоловіка ОСОБА_7 . Під час розмови ОСОБА_8 з потерпілим та матір`ю співмешканки потерпілого виник конфлікт. В подальшому після конфлікту для проїзду автомобілем йому заважав уламок шиферини, яки випав з шиферного паркану та взявши уламок до рук перекинув його через паркан. Обвинувачений не побачив, що влучив в потерпілого ОСОБА_7 та не хотів спричиняти йому тілесні ушкодження. Після цього поїхав разом із ОСОБА_6 з місця проживання ОСОБА_7 . У вчиненому розкаюється та при спілкуванні із потерпілим, в останнього претензій не було.
Представник потерпілої особи ОСОБА_5 зазначив, що його довіритель повідомив, що обвинувачений має поести відповідальність за вчинене. Про примирення потерпілого з обвинуваченим йому нічого не відомо.
В судовому засіданні прокурор, представник потерпілої особи та обвинувачений просили досліджувати докази в порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. У судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового розгляду, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, якщо суд визнає недоцільним дослідження доказів у порядку передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України. Крім того суд роз`яснив обмеження апеляційного оскарження в разі встановлення зазначеного порядку дослідження доказів.
Переконавшись у добровільній позиції учасників кримінального провадження, суд у порядку передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України допитав обвинуваченого та дослідив документи, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки фактичні обставини сторонами не оспорювалися.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про наявність складу злочину передбаченого ст.128 КК України, а вина ОСОБА_3 у заподіянні тілесного ушкодження середньої тяжкості з необережності потерпілому ОСОБА_7 доведена повністю. Його дії судом кваліфікуються за ст.128 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості.
Отже суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Враховуючи зазначене, суд вважає що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції передбаченої ст.128 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України, відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 17, 100, 124, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 62, ст. 63 Конституції України, ст. 5, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Речові докази : чотири DVD із записами на ньому відео файлами залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_9