Ухвала

Іменем України

13 червня 2023 року

м. Київ

справа № 343/2375/22

провадження № 51 - 3562 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до даного покарання невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

УхвалоюІвано-Франківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року - без змін.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Засуджений ОСОБА_4 адресує касаційну скаргу «Вищеспеціалізованому суду України верховної судовому палаті касаційний по кримінальним та цивільним судам Першої судової палати», в той час як судом касаційної інстанції є Касаційний кримінальний суд Верховного Суду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. З долучених до касаційної скарги копій судових рішень вбачається, що оскаржуютьсявирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року та ухвала Івано-Франківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року. Проте засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі зазначає, що оскаржує «Апеляційну ухвалу імені України та Вирок іменем України Долинського суду».

Вказані неточності потребують виправлення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Покликаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, були допущені судом при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

У касаційній скарзі засуджений не наводить конкретних порушень норм матеріального або процесуального закону, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить «розглянути та скасувати його термін та встановити новий вирок із застосуванням згідно законодавства України статей 66 та 69 КК України, зменшити термін покарання до 5 років».

Вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Враховуючи викладене, засудженому слід зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Уразі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3