печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/59759/21-к від 15.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/59759/21-к від 15.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.11.2021 у справі № 757/59759/21-к задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000024 та накладено арешт на нежитлову будівлю з реєстраційним номером 101, розташовану за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А, загальною площею 10380,6 кв.м. та зареєстрована на праві приватної власності за ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» , шляхом заборони відчуження та розпорядження означеним майном.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначав, що прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018, розпочатому за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 218-1, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Наведені в ухвалі слідчого судді висновки про невідповідність цивільних угод між ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» та іншими суб`єктами господарювання ґрунтуються на припущеннях прокурора та органу досудового розслідування про те що вони нібито є підробленими, невідповідними закону, внаслідок чого державний реєстратор безпідставно прийняв ряд рішень про державну реєстрацію права власності на користь ТОВ «Бізнес-центр Конкорд», хоча дійсним на думку прокурора, з якою погодився слідчий суддя, є право власності на нежитлову будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) за ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК».

Однак за цей час не постановлено жодного рішення господарських судів, які б свідчили про неправомірність розпорядження ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» своїм майном чи власними коштами, або безпідставного набуття майна у власність.

Таким чином, питання правомірності укладення певних господарських угод та здійснення суб`єктом господарювання операцій з нерухомим майном чи фінансами ніколи не ставилося під сумнів судами.

Факт нібито заподіяння збитків ПАТ «Платинум Банк» також нічим не доведено. Проте дані про їх наявність ґрунтуються виключно на домислах, викладених у зверненні уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» ОСОБА_5 .

Утім пункти 1 і 3 частини першої статті 91 Кримінального процесуального кодексу України вимагають обов`язкового доказування у кримінальному провадженні наявності події кримінального правопорушення, а також виду і розміру шкоди, завданої таким правопорушенням.

Стаття 84 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Утім звернення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» неможливо віднести ні до показань, ні до речових доказів, ні до документів. Тим більш воно не є висновком експертів.

Однак службовим особам ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» не повідомлялось про підозру у вчиненні злочину, вони не є обвинуваченими, тому відсутні правові підстави для накладення такого арешту на майно. Не здійснюється кримінальне провадження щодо ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» як юридичної особи, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру.

Представник особи, що подала клопотання в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився, про час, дату та розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, заяву прокурор, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління НП України перебуває кримінальне провадження № 0000024 від 18.01.2018.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.11.2021 у справі № 757/59759/21-к задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000024 та накладено арешт на нежитлову будівлю з реєстраційним номером 101, розташовану за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А, загальною площею 10380,6 кв.м. та зареєстрована на праві приватної власності за ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» , шляхом заборони відчуження та розпорядження означеним майном.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", №. 50, Series A № 98).

Протягом досудового розслідування не встановлено, що нерухоме майно, на яке накладено арешт є предметом злочину чи отриманно незаконним шляхом.

Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на нерухоме майно.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що арешт на майно, яке належить ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД» накладено за відсутності передбачених КПК України підстав.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Разом з цим, відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 зазначає, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеного на нежитлову будівлю та земельну длянку, що належать ТОВ «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ЦЕНТР «КОНКОРД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/59759/21-к від 15.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/59759/21-к від 15.11.2021 у кримінальному провадженні № 0000024 від 18.01.2018, на нежитлову будівлю з реєстраційним номером 101, розташовану за адресою: м. Одеса, проспект Шевченка, будинок 4А, загальною площею 10380,6 кв.м. та зареєстровану на праві приватної власності за ТОВ «Бізнес-центр Конкорд» , та заборону відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1