Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2226/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2023 року, подану прокурором при направленні до суду обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000086 від 30.05.2023 по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селезівка Овруцького району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого начальником відділу транспортного обслуговування Поліського природного заповідника, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений досудовим розслідування час, однак не пізніше 8 вересня 2022 року, громадянин України мешканець с. Селезівка Словечанської ТГ Коростенського району Житомирської області ОСОБА_4 під час неодноразових телефонних розмов домовився з громадянином України мешканцем Волинської області - особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження (надалі - Особа1) про те, що організує незаконне переправлення вказаної особи та його сина - особу, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділено в окреме провадження (надалі - Особа2) через державний кордон України в республіку білорусь поза пунктами пропуску.

При цьому ОСОБА_4 , будучи мешканцем прикордонного населеного пункту - с. Селезівка, розташованого поблизу державного кордону України з республікою білорусь, добре орієнтованим на місцевості, володіючи інформацією про спосіб та порядок здійснення охорони державного кордону підрозділами Державної прикордонної служби України, а також іншими військовими формуваннями та правоохоронними органами, місць дислокацій їх мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, знаючи місця проходження лінії кордону та можливі «коридори» його перетину в обхід офіційних пунктів пропуску через державний кордон, домовився з Особою1 про те, що покаже йому місце, через яке можливо безперешкодно перейти державний кордон України на територію республіки білорусь. Крім того, ОСОБА_4 домовився з Особою1 що особисто перевезе його та Особу2 до місця, звідки у пішому порядку можливо пройти безпосередньо до державного кордону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на організацію незаконного переправлення Особи1 та Особи2 через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 визначив місце незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон України, а саме ділянку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 9 прикордонного загону імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України , в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки білорусь, про що повідомив Особі1.

Продовжуючи реалізацію свого вказаного вище злочинного умислу, 8 вересня 2022 року близько 15-16 години ОСОБА_4 зустрів Особу1 та Особу2, які прибули до заздалегідь обумовленого з ним місця в лісовому масиві поблизу с. Селезівка (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_11), звідки на автомобілі марки «Форд Фокус» перевіз вказаних осіб до місця в районі колишнього «хутора Мільча» (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_12).

Прибувши до місця в районі колишнього «хутора Мільча» ОСОБА_4 , вказав Особі1 та Особі2 напрямок руху до місця в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки білорусь та порадив яким чином можливо безперешкодно перейти державний кордон України.

Діючи відповідно до організованого ОСОБА_4 способу та згідно із його порадами, Особа1 та Особа2 8 вересня 2022 року незаконного перейшли державний кордон України з республікою білорусь в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 30 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 повторно домовився з Особою1 про те, що організує незаконне переправлення його та Особу2 через державний кордон України в республіку білорусь поза пунктами пропуску.

Реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на повторну організацію незаконного переправлення Особи1 та Особи2 через державний кордон України, діючи умисно, ОСОБА_4 визначив аналогічні спосіб та місце незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон України, а саме ділянку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 9 прикордонного загону імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України , в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки білорусь, про що повідомив Особі1.

Продовжуючи реалізацію свого вказаного вище злочинного умислу, 30 жовтня 2022 року близько 11-12 години ОСОБА_4 зустрів Особу1 та Особу2, які прибули до заздалегідь обумовленого з ним місця в лісовому масиві поблизу с. Селезівка (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_11), звідки на мотоциклі марки «Geon», д.н.з. НОМЕР_1 , по черзі перевіз вказаних осіб до місця в районі колишнього «хутора Мільча» (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_12).

Прибувши до місця в районі колишнього «хутора Мільча», ОСОБА_4 в аналогічний описаному вище спосіб вказав Особі1 та Особі2 напрямок руху до місця в районі колишнього розташування с. Делета Овруцького району Житомирської області (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки білорусь та повторно порадив яким чином можливо безперешкодно перейти державний кордон України.

Діючи відповідно до повторно організованого ОСОБА_4 способу та згідно із його порадами, Особа1 та Особа2 30 жовтня 2022 року незаконного перейшли державний кордон України з республікою білорусь в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 27 грудня 2022 року Особа1 та Особа2, перебуваючи у невстановленому місці та за невстановлених обставин незаконно придбали особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - смолу канабісу, загальна маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 44 628,657 г, тобто в особливо великому розмірі та незаконно зберігали у невстановленому місці з метою його збуту на територію республіки білорусь, шляхом переміщення через митний кордон України поза митним контролем.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 27 грудня 2022 року, ОСОБА_4 повторно домовився з Особою1 про те, що організує незаконне переправлення його та Особу2 через державний кордон України в республіку білорусь поза пунктами пропуску. При цьому Особа1 не повідомила ОСОБА_4 про наявність спільного з Особою2 плану перемістити через митний кордон України до республіки білорусь поза митним контролем особливо небезпечний наркотичний засіб - смолу канабісу в особливо великому розмірі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на повторну організацію незаконного переправлення Особи1 та Особи2 через державний кордон України, діючи умисно, однак не будучи обізнаним щодо дійсних злочинних намірів вказаних осіб, ОСОБА_4 визначив аналогічні спосіб та місце незаконного переправлення вказаних вище осіб через державний кордон України, а саме ділянку відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 9 прикордонного загону імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України , в районі колишнього розташування АДРЕСА_2 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_10) в напрямку сіл Калініно та Марковське Лельчицького району Гомельської області республіки білорусь, про що повідомив Особі1.

Продовжуючи реалізацію свого вказаного вище злочинного умислу, 27 грудня 2022 року, орієнтовно в період часу з 13 по 14 годину, ОСОБА_4 прибув до заздалегідь обумовленого місця в лісовому масиві поблизу АДРЕСА_1 (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_11), де вже перебували Особа1, Особа2 та Особа3, яку Особа1 та Особа2 залучили для сприяння у незаконному їх переправленні через державний кордон України, звідки повинен був перевезти зазначених осіб на автомобілі марки «УАЗ 2206», д.н.з. НОМЕР_2 до місця в районі колишнього «хутора Мільча» (з орієнтовними географічними координатами: НОМЕР_12).

Однак, дане кримінальне правопорушення не було доведено ОСОБА_4 до кінця, у зв`язку із тим, що він з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними, оскільки дане кримінальне правопорушення було виявлено та припинено працівниками Державної прикордонної служби України орієнтовно в період часу з 14 години по 14 годину 40 хвилин 27 грудня 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб, повторно та ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України - незакінчений замах на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненого щодо кількох осіб, повторно.

У підготовчому судовому засіданні між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яка, відповідно до положень статті 37 КПК України, здійснює повноваження старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000086 від 30 травня 2023 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості від 22.08.2023, на тих умовах, що обвинувачений повністю і беззастережно визнає свою винуватість в скоєні кримінальних правопорушень і йому призначається покарання за вчинення злочинів, а саме:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 332 КК України із застосуванням положення статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України із застосуванням положення статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 рокив 6 місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, який визначить суд та із покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , зобов`язується протягом 15 днів після набрання законної сили вироком Овруцького районного суду Житомирської області, яким буде затверджена дана угода - перерахувати 215 000 (двісті п`ятнадцять тисяч) гривень на офіційний рахунок, відкритий Національним банком України на підтримку Збройних сил України (Проект UNITED24 «Армія Дронів»):

Банк: Національний банк України;

МФО: 300001;

Рахунок: №UA0992708;

;

Отримувач: Національний банк України.

Після проведення вказаного розрахунку, невідкладно повідомити Житомирську обласну прокуратуру та Овруцький районний суд про виконання умов угоди із долученням відповідних документів на підтвердження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 погодився із всіма доказами його винуватості, зазначеними в обвинувальному акті, підтвердив факт визнання винуватості та разом із прокурором ОСОБА_3 просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , класифікуються, згідно ст.12 КК України, як тяжкі злочини.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, а він, при цьому, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Обвинувачений також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, в т.ч. і щодо обмеження права на оскарження вироку, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання і обов`язки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Обвинувачений розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Судом також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, щодо обмеження права на оскарження вироку.

При цьому обвинуваченому, захиснику та прокурору були роз`яснені підстави оскарження обвинувального вироку як в апеляційному так і в касаційному порядку.

В судовому засіданні, шляхом опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальні правопорушення за ч.2 ст.332, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України, кваліфіковано правильно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі правопорушення, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Судом встановлено наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а перевіривши угоду, суд знаходить, що вона відповідає вимогам КПК України в т.ч. і в частині призначення обвинуваченому покарання оскільки обвинувачений вину визнав повністю і беззастережно. Розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що є пом`якшуючими вину обставинами. Раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю свого проживання.

Суд враховує пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини та відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість злочину, особу обвинуваченого та вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Суд також знаходить, що питання щодо вирішення долі речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 серпня 2023 року між обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000086 від 30.05.2023 ОСОБА_4 та начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочинів, що передбачені ч.2 ст. 332, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання за вчинення даних кримінальних правопорушень, а саме:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 332 КК України із застосуванням положення статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України із застосуванням положення статті 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області на мобільний телефон «Ксіомі» ІМЕІ-1 НОМЕР_3 , ІМЕІ-2 НОМЕР_4 , з абонентським номером НОМЕР_5 , належний ОСОБА_4 та повернути власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомир на транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2106, (1982), жовтий, № двиг. НОМЕР_6 , № куз. НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 від 14.12.1996 та повернути власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1