ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1645/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , провівши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лизунівка Новгород-Сіверського р-ну Чернігівської обл., громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13.02.2023 в період часу з 17-40 год. по 18-05 год., перебуваючи на футбольному полі ДЮСШ «Чемпіон», за адресою: м. Київ, вул. Вербицького 23-а, помітив на лавці трибуни належний малолітньому ОСОБА_5 , рюкзак, вирішив умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрасти чуже майно, яке в нього знаходилось в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого та таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до лавки і шляхом вільного доступу викрав з рюкзака ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S21 ultra» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , заховав його до правої кишені спортивних штанів, в які був одягнений.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 30715 грн. 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що дійсно перебуваючи на стадіоні помітив рюкзак, в якому перебував телефон, після чого, викрав його та здав до ломбарду. Розмір матеріальної шкоди не оспорює. Усвідомлює, що вчиняв протиправні дії. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, додав, що на той час перебував у тяжких сімейних та матеріальних обставинах, не відчував підтримки близьких, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, мобільний телефон повернув потерпілому. Просив суд не призначати суворого покарання, не позбавляти його волі, дати йому можливість довести, що він може бути гідним суспільства, врахувати його критичне ставлення до своїх дій, наразі повністю змінив своє життя, має дівчину та неофіційно працює, дуже шкодує, що одразу не розумів наслідків, які можуть настати. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких матеріальних та сімейних обставин.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому; дані про його особу, зокрема: не одружений, офіційно не працює (не має стабільного джерела доходу), під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; раніше не судимий; наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких матеріальних та сімейних обставин та відсутність обставин, які його обтяжують.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначені вище обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Також суд, враховує, що злочин вчинено внаслідок збігу тяжких матеріальних та сімейних обставин, шкоду відшкодував повному обсязі. Крім того, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення. Згадані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 185 КК України, застосувавши при цьому положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Окрім цього, враховуючи обставини даного кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, особливості і обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, його молодий вік, позитивну процесуальну та посткримінальну поведінку обвинуваченого, який в ході судового розгляду належним чином виконував свої обов`язки щодо явки до суду, будь-яких порушень порядку в судовому засіданні не допускав, має постійне місце проживання та реєстрації, працює не офіційно, його негативне ставлення до своїх дій, щирого прагнення довести свою гідність та користь суспільству і бажання виправитися, дає суду підстави вважати, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому суд, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного злочину і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376, 615 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2023, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S21 ultra», який під розписку передано потерпілому - залишити власнику; DVD диск з відеозаписом з камер нагляду ломбардної установи ПТ «Ай Ті Ломбард» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: