14.06.2023
Справа № 642/3058/23
Провадження № 1-кс/642/1780/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ст.слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19.10.2018р. вироком Ленінського районного суду м.Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

який підозрюється за ч.2 ст.307 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Ст.слідчий СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_7 звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

СВ ВП № 2 Харківського районного управління № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000950 від 11.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений період часу, однак не пізніше 11.06.2023, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, з метою подальшого збуту особливо небезпечної психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, розфасовану у 1 (один) полімерний пакет з фіксатором, який обмотаний в ізоляційну стрічку, з порошкоподібною речовиною, білого кольору, який в подальшому почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту іншим особам.

Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на отримання прибутку в результаті незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, шляхом реалізації схованки з особливо небезпечною психотропною речовиною, залишеної на території м. Харкова, усвідомлюючи протиправність, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений період часу, однак не пізніше 11.06.2023, зберігаючи при собі придбаний при вищевказаних обставинах 1 (один) полімерний пакет з фіксатором, який обмотаний в ізоляційну стрічку з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено на території України - PVP, прослідував на вул. Пирогова, до будинку № 25 в Індустріальному районі, м. Харкова, за координатами геолокації 49.9335, 36.3664. Далі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у формі збуту, шляхом розкладання закладки з особливо небезпечною психотропною речовиною, бажаючи цього, незаконно розмістив особливо небезпечну психотропну речовину у загальнодоступному місці, а саме, під деревом в землі серед сміття для невстановленого в ході досудового розслідування споживача. Після схованки полімерного пакету з фіксатором з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, ОСОБА_6 здійснив фотографування місця схованки на належний йому мобільний телефон, для подальшої передачі інформації кінцевому покупцю, після чого з місця скоєння злочину зник, тим самим, залишивши незаконно зберігати з метою збуту особливо небезпечну психотропному речовину, обіг якої заборонено - PVP.

У подальшому, злочинні дії ОСОБА_6 були припинені співробітниками правоохоронних органів, які 11.06.2023 у ході огляду місця події, проведеного у період часу з 22 год. 29 хв. по 23 год. 58 хв. на вул. Пирогова, поблизу будинку № 25 в Індустріальному районі, м. Харкова, за координатами геолокації 49.9335, 36.3664, у присутності двох понятих та за участю ОСОБА_6 , під деревом в землі серед сміття було виявлено та вилучено 1 (один) згорток, який обмотаний в ізоляційну стрічку, в середині якого знаходився полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, білого кольору, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України (дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів») № СЕ-19/121-23/12391-НЗПРАП від 12.06.2023, надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору, масою 0,5927 грама, містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP, в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини, складає 0,4266 грам, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, PVP- віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_6 , всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у зазначену вище дату виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, масою 0,4266 грам, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

12.06.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, та у цей же день йому пред`явлено підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

На обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що стосовно ОСОБА_6 існують ризики, встановлені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, він може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків або вчинити новий злочин.

Захисником у судовому засіданні подано клопотання в порядку ст.206 КПК України, у якому вона просила негайно звільнити з-під варти ОСОБА_6 , оскільки його фактичне затримання відбулося 11.06.2023р. о 19.49 год., а не 12.06.2023р. о 00.02 год., як неправильно зазначено у протоколі про затримання. ОСОБА_6 , підкоряючись наказу був змушений залишатися поряд з уповноваженою особою, з ОСОБА_6 проводилися слідчі дії, але повідомлення про підозру вручено 12.06.2023р. о 19.40 год., тобто через 25.30 год. після фактичного затримання.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання слідчого підтримали. Вважали клопотання захисту про звільнення підозрюваного з-під варти таким, що не підлягає задоволенню, оскільки затримання о 19.40 год. 11.06.2023р. не підтверджується матеріалами кримінального провадження та обставинами, які відбувалися 11 та 12 червня 2023р. у жодному рапорті поліції слів «затримання» немає. Лише зазначається щодо виявлення громадянина, відомості про якого встановлюються, при якому знаходиться речовина, схожа на наркотичну, що потребує виїзду слідчо-оперативної групи. У складі слідчої групи слідчий, відповідно до ч.6 ст.237 КПК України, провів огляд, під час якого мав право заборонити залишати місце огляду. Однак у цей час ОСОБА_6 затриманий не був. Для надання пояснень без примусу до відділку поліції був запрошений ОСОБА_6 на підставі статті 33 ЗУ «Про національну поліцію» для опитування, оскільки володів інформацією щодо кримінального правопорушення. Після опитування ОСОБА_6 добровільно зазначив, що залишав «закладки» наркотичних засобів, і погодився їх показати під відеозйомку. ОСОБА_6 був присутній при огляді місця події без статусу затриманого. Затриманий у порядку ст.208 КПК України він був затриманий тільки о 00.02 год. 12.06.2023р. і у цей же день, в межах строку затримання, йому було повідомлено про підозру.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_6 самостійно надавав покази і жодного тиску на нього не здійснювалося.

Захисник зазначив, що відповідно до ст.209 КПК України, особа є затриманою після зупинки поліцейським та повідомлення, що маються при собі наркотичні засоби. ОСОБА_6 залишався на місці за наказом поліцейського, не міг пересуватися до приїзду слідчо-оперативної групи. Після чого він був оглянутий слідчим з 19.40год до 19.50 год. 11.06.2023р., і його процесуальний статус, як особи, яка повідомила про вчинення злочину, є «підозрюваний». ОСОБА_6 не міг залишати місце огляду, а у подальшому із працівниками поліції приїхав до відділку, де під час відібрання пояснень також зазначив про вчинення кримінального правопорушення. Однак, поліція повезла його на місце вчинення злочину, застосовуючи психологічний тиск (умовляння) показати місця закладок, пообіцявши покарання з іспитовим строком, а також обманом примусли надавати свідчення. Фактично проводився не огляд, а слідчий експеримент, оскільки ОСОБА_6 показував місця «закладок». В протоколах не зазначено його статус, а лише відомості, що він показував. ОСОБА_6 знаходився під наглядом поліції, а у подальшому був привезений до відділку, де офіційно був затриманий, однак фактичіне затримання відбулося 11.06.2023р. о 19.40 год, а не 12.06.2023р., а тому повідомлення про підозру, вручене 12.06.2023р., зі спливом 25 годин 36 хвилин після затримання. Узв`язку із чим, відповідно до ст.206 КПК України ОСОБА_6 повинен бути негайно звільнений. Щодо клопотання про тримання ОСОБА_6 воно не підлягає задоволенню з вищевказаних підстав, оскільки мають місце істотні порушення, зокрема, позбавлення права на захист, а усі докази є недопустимими, тобто підозра є необгрунтованою. Ризики прокурором не доведені.

ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечував та зазначив, що не переховувався від слідства. У нього є матір, яка страждає на онкологію, і просив застосувати домашній арешт. Зазначив, що був затриманий в Індустріальному районі співробітникамим УБОЗу, які вручили йому посилку з наркотичними засобами, щоб він під відеозйомку зізнався у вчиненні злочину. У подальшому його привезли до Холодногірського району та по фотографіям, які знаходились у нього в телефоні, він показував місця закладок, які були зроблені іншою особою. Підтримав клопотання свого захисника про звільнення з-під варти.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом від інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП про вчинене кримінальне правопорушення; протоколами огляду місця події; висновком експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-23/12391-НЗПРАП від 12.06.2023; протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_6 ; повідомленням про підозру.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про ухвалення судового рішення щодо клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання захисника ОСОБА_5 про негайне звільнення ОСОБА_6 з-під варти на підставні ст.206 КПК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частин 1 та 5 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання та доводів прокурора, які заслуговують на увагу, ОСОБА_6 , згідно протоколу про затримання, був затриманий 12.06.2023р. о 00.02 год. в порядку ст.208 КПК України. Посилання захисника про те, що ОСОБА_6 був затриманий 11.06.2023р. о 19.40 год. не спростовують правомірність складення протоколу про затримання ОСОБА_6 12.06.2023р., згідно вимог ст.208 КПК України.

Як зазначив прокурор, затримання ОСОБА_6 11.06.2023р. о 19.40 год. не підтверджується обставинами, що відбувалися, та матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.6 ст.237 КПК України, слідчий, який проводив огляд, мав право заборонити особам залишати місце огляду. Однак, ОСОБА_6 у цей час затриманий не був, і для надання пояснень на підставі ст.33 ЗУ «Про національну поліцію», добровільно прибув до відділку поліції для опитування, оскільки володів інформацією стосовно кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 11.06.2023р., відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за матеріалами правоохоронного органу 11.06.2023р. о 22.20.16 за кваліфікацією ст.307 ч.2 КК України. 12.06.2023р. о 21.05 год. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру за ч.2 ст.307 КК України слідчим, який вказаний у ЄРДР у групі слідчих.

Виходячи з викладеного, немає правових підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про негайне звільнення підозрюваного з-під варти в порядку ст.206 КПК України за відсутності наявних підстав для негайного звільнення ОСОБА_6 з-під варти, оскільки відповідно до ст. 278 КПК України, з моменту його затримання 12.06.2023р. о 00.02 год., письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручено 12.06.2023р. о 21.05 год., тобто в межах 24 годин з моменту його затримання.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно із п.2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Дослідженням особи ОСОБА_6 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не працює та не одружений.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 та 5 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, а саме, що до цього він неодноразово судимий, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, обгрунтовано підозрюється у новому злочині, пов`язаному із незаконним збутом психотропних речовин, що може свідчити про його стійку злочинну спрямованість, і він може вчинити новий аналогічний злочин.

Ризик незаконного впливу зі сторони ОСОБА_6 на свідків слідчим не обгрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи всі обставини справи, ставлення підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням майнового становища підозрюваного, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, наявність реальної можливості у нього внести заставу, вважає за необхідне визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 161040,00 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника про негайне звільнення ОСОБА_6 з-під варти відмовити.

Клопотання ст.слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах державній установі «Харківській слідчий ізолятор»в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 серпня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , рахувати з 12 червня 2023 р. з моменту фактичного затримання.

Визначити суму застави у розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 161040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки строком до 10.08.2023 року:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами.

Строк дії ухвали до 10 серпня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.06.2023р.

Слідчий суддя ОСОБА_1