Справа № 194/1293/23
Номер провадження 1-кс/194/261/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 подав скаргу на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на те, що 29.08.2023 року прокурором Павлоградської окружної прокуратури було прийнято повідомлення про злочин, яке зареєстроване за вх. №7006123 від 29.08.2023 року невиконання начальником СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 судового рішення ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року. Так, заявою від 15.11.2021 року, він повідомляв про вчинені 04.10.2021 року кримінальні правопорушення: нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ; незаконне позбавлення волі, катування, замах на вбивство (отруєння) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; крадіжка великої суми грошей ОСОБА_6 ; залишення людини в безпорадному стані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Станом на 31.08.2023 року повідомлення від 29.08.2023 року про злочин, не внесено до ЄРДР. У зв`язку з чим, просить зобов`язати прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_8 внести повідомлення від 29.08.2023 року про кримінальне правопорушення до ЄРДР та надати йому витяг.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у скарзі. Зазначає, що коли заявником зазначено декілька кримінальних правопорушень, реєстратор повинен вносити відомості до ЄРДР за кожне правопорушення окремо. Однак, слідчим ОСОБА_9 спершу були внесенні відомості за ч.1 ст. 139 КК України. Крім того, потім спочатку була внесена ч. 1 ст. 122 КК України, потім кваліфікацію було змінена на ч. 1 ст. 125 КК України. А тому вважає, що дії також неправильно кваліфіковані.

Прокурор в судовому засіданні в задоволенні скарги просив відмовити, оскільки незгода з правовою кваліфікацією слідчого не є предметом розгляду, а за ухвалою слідчого судді були внесенні відомості за ч.1 ст. 125 КК України, ч.1 ст. 139 КК України.

Заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов, які визначені процесуальними положеннями.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом п.4 ч.5 ст.214 КПК України необхідною умовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

При цьому до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Втім, правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 31.08.2023 року відкрито провадження по скарзі.

В судовому засіданні скаржником ОСОБА_4 було заявлено відвід слідчому судді, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 року.

Згідно повідомлення про злочин від 29.08.2023 року, ОСОБА_4 просить невідкладно внести відомості до ЄРДР щодо кримінального правопорушення вчиненого начальником слідства ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 не виконання судового рішення. Так, в своєму повідомленні ОСОБА_4 посилається на те, що згідно заяви (повідомлення) про злочин від 15.11.2021 року органи досудового розслідування ВП №1 повідомлялись про кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проти ОСОБА_4 : нанесення легких тілесних ушкоджень; незаконне позбавлення волі, катування, замах на вбивство (отруєння); крадіжка великої суми грошей; залишення людини в безпорадному стані. Окрім «ненадання ОСОБА_4 медичної допомоги медичним працівником» до ЄРДР за ухвалою суду від 17.01.2021 року (справа №194/1717/21) більше не внесено жодного кримінального правопорушення і по ним не проводилось досудове слідство, оскільки це відбувається внаслідок неправомірних дій начальника слідства ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 .

Згідно ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21), було зобов`язано слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_4 від 15.11.2021 року, про що ОСОБА_4 надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно витягу з ЄРДР за №0000262 від 05.10.2021 року, який було долучено прокурором в судовому засіданні, вбачається що внесено відомості за ч. 1 ст. 125 КК України, яке закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також вбачається, що внесено відомості на підставі ухвали (справа №194/1717/21 від 17.11.2021 року) за ч. 1 ст. 139 КК України, яке закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також слідчим суддею враховується, що кримінальне провадження було об`єднане та постанова про закриття вказаного кримінального провадження була скасована.

Згідно листа Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 31.08.2023 року за №04/63-90-5-22, ОСОБА_4 повідомлено про те, що на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області (справа №194/1717/21 від 17.11.2021 року) працівниками СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000024 від 19.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України. Разом з тим роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядається слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду.

Станом на час розгляду скарги вищезазначені відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 від 29.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей не внесені.

У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

У постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.12.2022 року по справі № 522/7836/21 (провадження № 51-2328км22) зазначено, що розглянувши скаргу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя мав право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні.

Вирішення питання про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішується саме слідчим, дізнавачем або прокурором, які вносять відповідні відомості до Реєстру.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого, дізнавача або прокурора.

Отже, слідчий суддя на етапі проведення досудового розслідування лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні, та позбавлений змоги надати вказівку слідчому/дізнавачу/прокурору щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, в тому числі й щодо правової кваліфікації кримінального провадження, адже слідчий, дізнавач та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Таким чином, слідчий суддя не наділений повноваженнями визначати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначеного в заяві про його вчинення, та вказувати про конкретну особу, яка його вчинила, в зв`язку з чим і не наділений повноваженнями зобов`язувати уповноважену особу вносити відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування про кримінальне правопорушення за конкретною статтею КК України та щодо конкретної особи.

Посилання заявника ОСОБА_4 на той факт, що у витягу з ЄРДР не відображено відомості про вчинені 04.10.2021 року кримінальні правопорушення: нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ; незаконне позбавлення волі, катування, замах на вбивство (отруєння) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; крадіжка великої суми грошей ОСОБА_6 ; залишення людини в безпорадному стані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чим начальником СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 не виконано судове рішення, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21), були внесені відомості за ч. 1 ст. 139 КК України, а в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням щодо цих подій за ч.1 ст. 122 КК України, яке було перекваліфіковано на ч.1 ст. 125 КК України.

Крім того, за змістом судового рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21), було зобов`язано слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_4 від 15.11.2021 року, про що ОСОБА_4 надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте слідчим суддею не зобов`язано орган досудового розслідування внести конкретну кваліфікацію, зокрема ту, про яку наполягає скаржник в своїй заяві, чи за будь-якою іншою статтею КК України.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги заявника щодо невиконання судового рішення в частині невнесення в ЄРДР відомостей за повідомленими заявником обставинами та визначеною кваліфікацією події, оскільки визначення кваліфікації діяння і внесення короткого викладу обставин відомостей до ЄРДР, щодо якого здійснюється досудове розслідування, є обов`язком слідчого/прокурора, а не слідчого судді чи особисто заявника.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, N 93) право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією. А у справі "Preda and Dardari v. Italy, 1999), суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Самостійне визначення особою у повідомленні про злочин наявності певної статті КК та бажаної кваліфікації без наведення достатніх відомостей, не може автоматично свідчити про те, що було вчинено саме ці злочини. Крім того, слідчий, прокурор не зобов`язаний вносити відомості до реєстру у точній відповідності зі змістом заяви в частині обраної заявником правової кваліфікації. Ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом вказівки слідчому саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

Слідчий, дізнавач та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Здійснення судового контролю з боку слідчого судді за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення допущених слідчим помилок на цьому етапі можливе прокурором в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а за наявності правових підстав, відповідно до вимог ст. 279 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення може бути змінена.

Крім того, зважаючи на той факт, що відомості (фабула та попередня кваліфікація) вносять до здійснення дій з досудового слідства, лише згодом стане зрозуміло чи була попередня кваліфікація, яку внесено до ЄРДР відповідною, або при внесенні було здійснено припущення, яке не знайшло свого підтвердження, або діяння має іншу кваліфікацію.

При цьому, у ході досудового слідства питання про зміну кваліфікації може постати неодноразово. Це, зазвичай, пов`язано зі встановленням нових фактичних обставин справи чи новою оцінкою вже відомих доказів, оскільки внаслідок цього змінюється фактична підстава кримінально-правової кваліфікації, то й сама юридична оцінка скоєного може зазнати змін.

Той факт, що кримінальне провадження № 000024 від 19.01.2022 року зареєстроване на підставі ухвали слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області (справа №194/1717/21 від 17.11.2021 року) у відповідності до заяви ОСОБА_4 від 15.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КК України, свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості як подальшого уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення, у тому числі й до правової кваліфікації, яку заявник вважає правильною. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів, подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що: зміна правової кваліфікації тих же самих фактичних обставин, які розслідуються у межах кримінального провадження, не потребує реєстрації нового кримінального провадження (окремого внесення відомостей про це до ЄРДР); КПК передбачає можливість зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення щодо підозрюваного шляхом повідомлення про нову підозру (зміну раніше повідомленої підозри), до повідомлення про підозру уточнення правової кваліфікації кримінального правопорушення може відбуватися шляхом прийняття слідчим, прокурором відповідного рішення у формі постанови.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що ОСОБА_4 не позбавлений можливості, в рамках вищезазначеного кримінального провадження, в порядку статті 220 КПК України, звертатися до слідчого або прокурора із відповідними клопотаннями, зокрема з приводу додаткових або нових відомостей, які на його думку стосуються цього провадження, оскільки в даному кримінальному провадженні досудове слідство продовжується.

Таким чином, на підставі наведеного та виходячи з того, що відомості за заявою ОСОБА_4 від 15.11.2021 року фактично внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді від 17.11.2021 року (справа №194/1717/21), враховуючи, що визначення кваліфікації діяння і внесення короткого викладу обставин відомостей до ЄРДР є обов`язком слідчого/прокурора, а не слідчого судді чи особисто заявника, та беручи до уваги, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено порядку повторного зобов`язання слідчого або прокурора внесення за тією ж самою заявою про скоєння кримінальних правопорушень відомостей до ЄРДР або зміни формулювання вже здійсненої дії щодо внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави вважати заяву від 29.08.2023 року повідомленням про злочин, а відтак, підстави для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Павлоградської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 22.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1