Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/904/22
Провадженя № 1-кп/945/365/23
ВИРОК

Іменем України

30 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження №0000243, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Димитрове Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнаного судом доведеним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.11.2021 року приблизно о дванадцятій годині ночі ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, всупереч вимогам ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , що полягало у висловлюванні словесних образ, погроз фізичною розправою та призвело до виникнення у останньої емоційного дискомфорту, стресу.

02.11.2021 року інспектором СРПП ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на ОСОБА_4 складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу Миколаївським районним судом Миколаївської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. (постанова від 26.11.2021 року у справі №945/2185/21).

08.05.2022 року приблизно о восьмій годині вечора ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , що полягало у висловлюванні словесних образ, погроз фізичною розправою та призвело до виникнення у останньої емоційного стресу.

08.05.2022 року інспекторами СРПП ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на ОСОБА_4 складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а також винесено терміновий заборонний припис. За результатами розгляду вищезазначеного протоколу Миколаївським районним судом Миколаївської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. (постанова від 25.05.2022 року у справі №945/353/22).

08.06.2022 року приблизно о сьомій годині вечора ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом штучного створення конфліктної ситуації, висловлюючи образи та погрози фізичною розправою в адресу своєї співмешканки ОСОБА_5 , вчинив психологічне насильство по відношенню до останньої, чим визвав у неї емоційні страждання.

08.06.2022 року інспекторами СРПП ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на ОСОБА_4 складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

15.06.2022 року приблизно о 00:41 ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, що викликало у останньої психологічний стрес, тобто вчинив домашнє насильство.

15.06.2022 року інспекторами СРПП ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на ОСОБА_4 складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення від 8 та 15 червня 2022 року, Миколаївським районним судом Миколаївської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. (постанова від 03.08.2022 року у справі №945/457/22).

Не зважаючи на вказане, ОСОБА_4 належних для себе висновків не зробив, офіційної роботи не знайшов, та 30.07.2022 року приблизно о 23:00 в черговий раз у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , що полягало у висловлюванні словесних образ та погроз фізичною розправою.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Позиція потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що жодних претензій до обвинуваченого у неї не має. Цивільний позов потерпіла не заявляла. Просила суд обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 , з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах, що призводить до виникнення у потерпілої емоційних страждань та стресів.

16.09.2023 року у кримінальному провадженні №0000243 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення, потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину в обсязі пред`явленої йому підозри.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме 150 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення між ними та призначити узгоджене сторонами покарання. При цьому прокурор підтримав затвердження угоди.

Розглядаючи в порядку ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у звязку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Так, вчинений ОСОБА_4 злочин, у вчиненні якого він визнав свою вину, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п.2,3,4 ч.5 ст.474 КПК України та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілою, визначена сторонами угоди про примирення є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, а також визначена з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, а також обставин що пом`якшують та обтяжують покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, при цьому, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375, 468, 469 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16.09.2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000243, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

30.05.2023