Справа № 487/3025/23
Провадження № 1-кс/487/2009/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на обґрунтованість підозри за чч.2, 3 ст.146, ч. 4 ст. 187 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на думку слідчого, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий зазначила, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, що він як військовослужбовець ДФТГ "Анубіс" виконував законні розпорядження командира. Відносно потерпілої ОСОБА_7 ніяких протипавних дій не вчиняв,у вилученні майна участі не брав, а лише перебував у автомобілі. 05.05.2023 він за наказом командира ОСОБА_8 охороняв ОСОБА_9 , щоб останній не втік. 10.05.2023 з іншими особами за наказом командира ОСОБА_8 з метою налякати ОСОБА_9 виїхали за місцем його проживання та вивезли в поле з каналами, де потерпілому наніс удари по голові ОСОБА_10 . Коли він повертався до автомобіля, то почув звуки вибуху. Миропольський кинув в бік ОСОБА_9 дві гранати, після чого зі словами: " ОСОБА_11 , ми їдемо звідси",- Миропольський підбіг до автомобіля. Він не знав, що ОСОБА_10 буде кидати гранати.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри ОСОБА_5 . Вважав, що запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 27.06.2023 затримано ОСОБА_5 .

28.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 15.04.2023 приблизно о 10:00-11:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах дії воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном прибули за адресою: АДРЕСА_1 , де в умовах воєнного стану вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Так, невстановлена в ході досудового розслідування особа, у якої при собі був предмет, схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілої, підійшов до ОСОБА_15 та висловив останньому вимогу про надання доступу до домоволодіння за вказаною вище адресою, під приводом «проведення заходів, направлених на встановлення осіб, які співпрацюють з військовими формуваннями країни агресора», що сприймалось потерпілим як реальна загроза його життю та здоров`ю. Після цього з дозволу потерпілого зайшли на територію подвір`я та в приміщення домоволодіння, де всупереч волі потерпілого провели незаконний обшук, в ході якого заволоділи майном ОСОБА_15 та майном його дружини ОСОБА_16 , а саме: мобільним телефон марки виробника «Моторола», мобільним телефоном марки виробника BQ1848, планшетом сірого кольору з коробкою в непрацюючому стані, мобільним телефоном марки виробника Meizu, дитячим квадрокоптером чорного кольору у пошкодженому стані та грошовими коштами у сумі 600 гривень. Після чого поїхали з місця вчинення злочину у невстановленому напрямку та розпорядилися майном, яким заволоділи, на власний розсуд.

ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_17 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в порушення гарантованих положень ст.ст. 29, 33 Конституції України і ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вчинив наступні дії.

05.05.2023 приблизно о 15:00 год ОСОБА_21 спільно із ОСОБА_23 та ОСОБА_22 приїхали на автомобілі Volvo S40 з іноземною реєстрацією НОМЕР_1 за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , та запропонували ОСОБА_17 сісти у вказаний автомобіль, на що останній погодився. Одразу після цього вказані особи, з метою викрадення людини, всупереч волі ОСОБА_17 , перевезли його від місця проживання до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , та передали останнім. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_19 , вважаючи, що потерпілий ОСОБА_17 співпрацював із окупаційними військами російської федерації, та вимагаючи надати свідчення проти себе про таку співпрацю, наніс один удар долонею лівої руки в область правої частини обличчя потерпілого ОСОБА_17 , після чого останній впав на підлогу, і ОСОБА_19 продовжував спричиняти йому тілесні ушкодження, при цьому наніс не менше 7-10 ударів кулаками обох рук в область тулуба. Після цього ОСОБА_19 надав вказівку ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 та ОСОБА_20 охороняти потерпілого ОСОБА_17 з метою позбавити останнього можливості вільно пересуватись.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати єдиний спільний злочинний умисел ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 за вказівкою ОСОБА_19 , проти волі ОСОБА_17 , незаконно утримували останнього у вказаному будинку приблизно до 15:00 год 08.05.2023, при цьому ОСОБА_17 не мав можливості самостійно покинути зазначене приміщення, оскільки вказані особи здійснювали його цілодобову охорону, демонструючи зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_17 розцінював як реальну загрозу своєму життю.

ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел на незаконне позбавлення волі людини, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 незаконно позбавили волі ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.

10.05.2023 приблизно о 22:00 год ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_18 та ОСОБА_10 приїхав на автомобілі Opel з невстановленим реєстраційним номером за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_18 зайшов у будинок до потерпілого та запропонував йому сісти у вказаний автомобіль, на що останній погодився, оскільки особи, які перебували в автомобілі, демонстрували зброю та фізичну перевагу, що ОСОБА_17 розцінював як реальну загрозу своєму життю. Одразу після того, як ОСОБА_17 погодився сісти в автомобіль, вказані особи, всупереч волі ОСОБА_17 , почали його перевозити. Рухаючись по вул. Морпіха Санька Сергія у с. Станіслав, Херсонського району Херсонської області навпроти будинку №48 вони зупинились біля автомобіля Daewoo Lanos, з державною реєстрацією НОМЕР_2 (власником якого є ОСОБА_22 ), де знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , і продовжили незаконне перевезення потерпілого. ОСОБА_17 перевезли на відкриту місцевість, розташовану за с. Станіслав Херсонського району Херсонської області, де ОСОБА_10 наніс ОСОБА_17 в область шиї позаду два удари прикладом невстановленого в ході досудового розслідування предмета, схожого на автомат, від чого останній відчув різкий біль в області нанесення удару та впав на коліна. Далі ОСОБА_10 та не встановлена в ході розслідування особа взяли потерпілого під руки та потягнули до бетонної конструкції у виді заглиблення для збирання води, куди його зіштовхнули. Після цього до бетонної конструкції, де знаходився потерпілий ОСОБА_17 , невстановлені в ході досудового розслідування особи скинули предмет, схожий на гранату, який вибухнув. Потерпілий просив припинити зазначені дії, однак не встановлені досудовим розслідуванням особи скинули ще один предмет, схожий на гранату, який також вибухнув, після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 поїхали з місця вчинення злочину, а потерпілий самостійно вибрався з бетонної конструкції та вчасно звернувся за допомогою. В результаті протиправних дій ОСОБА_17 , відповідно до довідки КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень обличчя, тулуба, правої верхньої та обох нижніх кінцівок, перелом лівого скуло-орбітального комплексу та кісток носа, перелом фаланг першого пальця лівої стопи.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_17 11.05.2023; у довідці КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 11.05.2023 про госпіталізацію ОСОБА_17 ; протоколі огляду місця події від 11.05.2023; протоколах допиту потерпілого ОСОБА_17 від 11.05.2023 та 19.05.2023; протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_17 19.05.2023; протоколах допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_17 від 22.05.2023 та свідку ОСОБА_26 від 20.05.2023; протоколах допиту потерпілої ОСОБА_16 та пред`явлення їй особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023; протоколі обшуку від 27.06.2023; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімком підозрюваному ОСОБА_18 від 27.06.2023; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_13 та пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2023.

Зазначені докази повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 4 ст. 187 КК України, за який в санкції статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, а також у вчиннені тяжкого злочину за ч. 3 ст. 146 КК України, яка передбачає покарання до 10 років позбавлення волі.

Крім того, підозрюваному загрожує покарання за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, слідчий суддя переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Підозрюваний ОСОБА_5 має зв`язки серед військових формувань, члени яких можуть сприяти йому в підшукуванні місць для переховування.

Підозрюваний зареєстрований в Хмельницькій області, мешкає в АДРЕСА_4 , де орендує квартиру АДРЕСА_5 , з ОСОБА_28 без реєстрації шлюбу, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків у м. Миколаєві за місцем розташування органу, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема майно, яке було вилучено ним під час проведення "обшуків" у потерпілих, і місце знаходження якого на даний час слідству невідомо.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 - із застосуванням насильства та зброї. Крім того, ще не всі свідки допитані через встановлення їх місцезнаходження.

Також доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи багатоепізодність його протиправної діяльності, відсутність постійного, легального джерела доходу.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який не працює, утриманців не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності; має задовільний стан здоров`я.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , багатоепізодність протиправної діяльності підозрюваного у період воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. До підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор". Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 30.06.2023.

Слідчий судя ОСОБА_1