Справа № 165/2463/21 Провадження №11-кп/802/625/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальні провадження, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000447 від 14.07.2021 року, №0000676 від 17.10.2021 року, №0000580 від 03.11.2021 року, №0000202 від 06.05.2022 року, №0000103 від 12.02.2022 року, №0000312 від 22.09.2022 року, №0000004 від 05.01.2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 15 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Нововолинська Волинської області, громадянин України, не працюючий, не одружений, з базовою середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.07.2016 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.263, ст.395, згідно з ч.1 ст.70, ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 18.09.2020 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений 28.09.2020 року на невідбутий строк покарання 4 місяці 1 день;

- 22.12.2022 року вироком Іваничівського районного суду Волинської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.185. ст.395 КК України, і призначено покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 22.12.2022 року більш суворим, призначеним даним вироком призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 22.12.2022 року.

- за ст.395 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, із урахуванням ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, приєднано частково невідбуте покарання призначене вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 22.12.2022 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбуття покарання за даним вироком обчислювати ОСОБА_7 з дня набрання вироком законної сили.

Вироком суду вирішено долю арештованого майна та речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 4221,84 гривень (чотири тисячі двісті двадцять одну гривню 84 копійки) судових витрат за проведення експертиз у провадженні.

Згідно вироку суду обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 24.02.2021 року було встановлено адміністративний нагляд строк один рік із застосуванням таких обмежень: заборона перебувати в місцях розпиття та продажу спиртних напоїв на розлив (барах, ресторанах,тощо), реєстрація в ОВС чотири рази на місяць у визначені ОВС дні. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 12.05.2021 року було збільшено обсяг обмежень, встановлених ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 24.02.2021 року стосовно ОСОБА_7 та застосовано додатково обмеження: заборона виїжджати за межі міста Нововолинська без дозволу органів внутрішніх справ.

Будучи ознайомленим з постановою від 01.03.2021 року про оголошення йому дат і часу реєстрації в ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області, згідно встановлених обмежень, починаючи з 24.02.2021 року терміном 1 рік, та заборони виїзду за межі міста Нововолинська без дозволу ОВС, обвинувачений ОСОБА_7 , нехтуючи покладеними на нього судом обмеженнями, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не повідомивши про намір виїхати за межі міста Нововолинська працівників відділення №1 (м.Нововолинськ) Володимир-Волинського РВ ГУНП у Волинській області, самовільно, без поважних на це причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 10.07.2021 року покинув обране ним місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі міста Нововолинськ, зокрема в село Литовеж, дачний масив «Прикордонник», чим порушив ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Крім того, 16.10.2021 року о 12 годині 39 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою бульвар Шевченка, 11 у місті Нововолинську, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, з прилавку магазину, повторно таємно викрав чоловічі кросівки марки «Adidas», вартістю 1359 гривень 67 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вищевказану суму.

02.11.2021 року о 16 годині 53 хвилини обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, з прилавку магазину повторно, таємно викрав один станок для гоління фірми «Gillette Mach3» з одним змінним картриджем вартістю 101,67 гривень, одну бритвенну систему марки «BIG НYBRID Flex 3» з чотирма змінними картриджами вартістю 170,33 гривень та дві туші для вій марки «Baolishi Pumped UP» вартістю 33 гривні кожна, чим спричинив ФОП ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 338 грн.

02.02.2022 року в період часу з 17 години 37 хвилин по 17 годину 40 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23» № 1145 ТзОВ «Клевер Сторс», що розташований за адресою місто Нововолинськ, вулиця Перемоги, 2А, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, повторно викрав з прилавку магазину нарізку хамону «Subirats Jamon Serrano», вагою 100 г, в кількості чотирьох упаковок, вартістю 89 гривень 00 копійок за одну упаковку, на загальну суму 356 гривень, а також ковбасу «Салямі Бароло» ТМ «Глобино» с/к в/г, вагою 0,267 кг, вартістю 105 гривень 30 копійок, які заховав під куртку та, пройшовши повз каси, залишив приміщення магазину, чим спричинив ТзОВ «Клевер Сторс» майнову шкоду на загальну суму 461 гривня 30 копійок.

30.04.2022 року в період часу з 19 години 38 хвилин по 19 годину 40 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного часу, котрий введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України №2119-IX від 15.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжений строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України №2212-IX від 21.04.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», перебуваючи в аптеці №Л033 ТзОВ «Мед-сервіс Львів», розташованої у будинку №1 по проспекту Перемоги у місті Нововолинську шляхом вільного доступу, з прилавка та вітрини торгівельної зали, повторно, таємно викрав засоби гігієни та дієтичне кондитерське харчування, а саме: Мило тверде «SAF фіалка», вагою 200 грам в кількості 2 штуки, вартістю одного 110 гривень на суму 220 гривень; Мило тверде «SAF ландыши», вагою 200 грам, вартістю 110 гривень; Мило тверде «SAF бергамот и гардения», вагою 100 грам, вартістю 77 гривень; зубну пасту «ORAL-B Junior для детей Нежная мята», ємністю 75 мл, вартістю 61 гривня 50 копійок; батончик «Еat me, изюм, яблоко, орехи, в чорном шоколаде», вагою 33/40 грам в кількості 2 штуки, вартістю одного 12 гривень 65 копійок на суму 25 гривень 30 копійок, чим спричинив ТзОВ «Мед-сервіс Львів» майнової шкоди на загальну суму 493 гривні 80 копійок.

27.09.2022 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, який затверджено Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX "Про затвердження Указу Президента "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, який затверджений Законом України від 15.03.2022 року №2119-IX "Про затвердження Указу Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року, який затверджено Законом України №2112IX від 21.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року, який затверджений Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, переконавшись що його дії є непомітними для сторонніх осіб, за допомогою викрутки відімкнув замок автомобіля марки «Москвич-2140» моделі «Люкс» р.н. НОМЕР_1 який був припаркований у дворі будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_11 та проник до салону, звідки повторно, таємно викрав чоловічу парасолю вартістю 150 гривень, яка знаходилась на задньому сидінні автомобіля, мультитул марки «Victorinax», вартістю 1636, 67 гривень та інші речі, а саме: ізоленту жовтого кольору, в`язку ключів, таблетки марки «Еналаприл», три рушники, футляр для окулярів, антисептик марки «Asepso», які знаходились в речовому ящику, навпроти переднього сидіння пасажира в салоні автомобіля для зберігання дрібних речей та документів, які майнової цінності для потерпілого не становлять, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1786, 67 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 , ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 27.05.2022 року було встановлено адміністративний нагляд строком 1 (один) рік із застосуванням обмежень, а саме: заборона виїжджати за межі міста Нововолинськ без дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області; реєстрація у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області чотири рази на місяць у визначені ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області дні.

ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з постановою від 06.06.2022 року про оголошення йому дати і часу реєстрації у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (з 11.08.2022 року ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області) і встановленими обмеженнями, у виді заборони виїзду за межі міста Нововолинськ, в період з 16.09.2022 року по 21.09.2022 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без дозволу працівників відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, самовільно, без поважних на це причин, покинув обране ним місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі міста Нововолинськ, а саме в село Литовеж, Володимирського району Волинської області, чим порушив ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі».

Також, ОСОБА_7 ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 27.05.2022 року було встановлено адміністративний нагляд строком 1 (один) рік із застосуванням обмежень, а саме: заборона виїжджати за межі міста Нововолинськ без дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (з 11.08.2022 року ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області); реєстрація у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області чотири рази на місяць у визначені ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області дні.

ОСОБА_7 будучи ознайомленим з постановою від 06.06.2022 року про оголошення йому дати і часу реєстрації у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області і встановленими обмеженнями, у виді заборони виїзду за межі міста Нововолинськ, в період часу з 02.10.2022 року по 04.10.2022 року, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без дозволу працівників відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, самовільно, повторно, без поважних на це причин, покинув обране ним місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі міста Нововолинськ, а саме в село Литовеж, Володимирського району Волинської області, чим порушив ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі».

ОСОБА_7 , ухвалою Нововолинського міського суду від 27.05.2022 року було встановлено адміністративний нагляд строком 1 (один) рік із застосуванням обмежень, а саме: заборона виїжджати за межі міста Нововолинськ без дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області (з 11.08.2022 року ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області); реєстрація у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області чотири рази на місяць у визначені ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області дні.

ОСОБА_7 , будучи ознайомленим з постановою від 06.06.2022 року про оголошення йому дати і часу реєстрації у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області і встановленими обмеженнями, у виді заборони виїзду за межі міста Нововолинськ, в період часу з 01.01.2023 року по 04.01.2023 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, без дозволу працівників ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, самовільно, без поважних на це причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, покинув обране ним місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , та виїхав за межі міста Нововолинськ, а саме у місто Володимир Волинської області, чим порушив ст.10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими із місць позбавлення волі» (Том 2 а.с.131-134).

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує на те, що не погоджується з вироком суду в частині призначеного покарання. Вважає, що суд першої інстанції призначаючи покарання повністю не врахував усі обставини, які пом`якшують, і відсутність обставин, що обтяжують покарання. А саме те, що: шкода практично вся відшкодована потерпілим і останні претензій ніяких до нього не мають; активно сприяв розкриттю злочинів, співпрацював зі слідством. Також має ряж важких захворювань, таких як гепатит «С», ВІЧ, Туберкульоз, одна з яких є невиліковною. Просить змінити вирок в частині призначеного покарання та застосувати до нього положення ст.69 КК України, призначити менш суворе покарання (Том 2 а.с.147).

В судове засідання не з`явилися потерпілі та їх представники, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження.

Від потерпілого ОСОБА_10 на електронну адресу Волинського апеляційного суду 14.09.2023 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, вказав що цивільного позову по даній справі заявляти не буде, щодо міри покарання покладається на рішення суду (Том 2 а.с.159)

Від інших потерпілих на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання не заперечували, щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілих. Їх неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити за безпідставністю, вирок суду залишити без змін; апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та правильність кваліфікації його дій за ст. 395 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст. 185 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в сховище, вчиненому в умовах воєнного стану та правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.185 КК України обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом згідно із ч.3 ст.349 КПК України не досліджувались.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро рокаявся, просив суворо його не карати, враховано стан його здоров`я та відсутність до нього претензій у потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , представники потерпілої юридичної особи ТОВ Клевер сторс» - ОСОБА_13 , ТзОВ «Мед-сервіс Львів» - ОСОБА_14 , в судове засідання суду першої інстанції не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 у їх відсутності. Претензій до обвинуваченого не висловили, правом подачі цивільного позову у кримінальному провадженні не скористалися, стосовно покарання ОСОБА_7 покладалися на розсуд суду.

Оскільки він та інші учасники судового провадження не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції обмежився тільки допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують обвинуваченого як особу, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Щодо доводів обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що призначене йому покарання єсуворим, наявність підстав для застосування до нього при призначенні покарання положень ст.69 КК України та призначення менш суворого покарання, то вони є безпідставними та не обгрунтованими виходячи із наступного.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, розмір завданої шкоди, особу винного, його вік та стан здоров?я.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд першої інстанції відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, повернення частини викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Крім того судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому враховано, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по відбуттю покарання, будучи звільненим умовно достроково, на шлях виправлення не став, не вжив заходів до працевлаштування, а продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, в тому числі корисливі злочини, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів.

Місцевий суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкцій частин статті за якими він засуджується, призначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, врахувавши пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого та щодо призначення покарання покладаються на розсуд суду, і взяв до уваги інформацію начальника філії ЦОЗ ДКВС України у Волинській та Рівненській областях від 19.05.2023 року про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 ряду невиліковних хвороб.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

Також апеляційний суд вважає, що пом`якшити покарання ОСОБА_7 , як цього просить обвинувачений та його захисник неможливо, оскільки покарання не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання буде недостатнім для досягнення мети такого покарання, не буде співмірним протиправному діянню і не може вважатися явно справедливим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Верховний Суд неодноразово звертає увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Усі доводи обвинуваченого, які викладені в апеляційній скарзі, і були надані під час апеляційного розгляду провадження щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та відповідно не спростовують висновків місцевого суду і не дають жодних підстав для зміни оскаржуваного вироку, як про це просить апелянт.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 15 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді