Справа № 453/559/22
№ провадження 1-кп/453/57/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000071 від 02 травня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сколе Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо освітою, не працюючого, одруженого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, раніше судимого:

за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 15 жовтня 2021 року звільнений з Личаківської виправної колонії Львівської області № 30 умовно-достроково з невідбутим терміном 9 місяців 7 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 24 квітня 2022 року близько 14-15 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло, в умовах воєнного стану, прийшов до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , що розташована по АДРЕСА_3 де, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, діючи з прямим умислом на крадіжку, через вікно незаконно проник до квартири.

Тоді, ОСОБА_4 перебуваючи всередині квартири ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужогомайна, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись в одній з кімнат, бачучи дерев`яну шафу, підійшов до неї та відчинивши дверцята побачив куртку торговельної марки «BRUGI» червоного кольору вартістю 241,33 гривню, яка висіла на дерев`яній вішалці вартістю 15,33 гривень та яку він разом з вішалкою, витягнувши із шафи поклав на диван.

Після того ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення крадіжки, на підлозі біля дальної стіни кімнати побачив дві бенкетки (пуфи) коричневого кольору загальною вартістю 315 гривень, підійшов до них та піднявши їх із підлоги, підійшов до дивану і взяв куртку разом з вішалкою та знаючи, що його ніхто бачить, вкравши вищевказані речі, покинув приміщення квартири, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_5 на загальну суму 571, 66 гривень.

Вказаними вище діями ОСОБА_4 , повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини вчинення злочину. Повністю усвідомив протиправність свого діяння. Щиро розкаявся у вчиненому, ствердив, що відшкодував заподіяні ним збитки.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак 18 жовтня 2023 року подала на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, у вирішенні питання про призначення міри покарання обвинуваченому, поклався на розсуд суду. Додатково зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, який в повному обсязі відшкодував шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням немає.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185 КК України є вірною, оскільки він таємно, повторно, викрав чуже майно, поєднане з проникненням в житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, в повному обсязі відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, а також позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка претензій до обвинуваченого не має, дані досудової доповіді та дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, оскільки виправлення і перевиховання обвинуваченого є можливим лише в умовах ізоляції від суспільства.

Судом встановлено, що вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 15 жовтня 2021 року звільнений з Личаківської виправної колонії Львівської області № 30 умовно-достроково з невідбутим терміном 9 місяців 7 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться в п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, витрати у справі за проведення:

- товарознавчої експертизи від 16 травня 2022 року № СЕ-19/114-22/6392-ТВ становить 1 372 гривні 96 копійок, - підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави;

Питання про долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі

На підставі ст. ст. 71, 81 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києвавід 18 липня 2017 рокуостаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речові докази: два пуфи коричневого кольору, куртку червоного кольору, дерев`яну вішалку - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення:

-товарознавчої експертизи від 16 травня 2022 року № СЕ-19/114-22/6392-ТВ в сумі 1 372 (однієї тисячі триста сімдесят дві ) гривні 96 копійок;

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1