Справа № 183/8976/23
Провадження № 1-кп/188/216/2023
УХВАЛА

19 вересня 2023 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0001006

обвинувачений:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді штукатура будівельного відділення взводу загальнобудівельних робіт військової частини НОМЕР_2 у військовому званні солдата, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

за участю:

прокурор : ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

в режимі відеоконференції

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В підготовче судове засідання захисник обвинуваченого надав заяву про перенесення підготовчого судового засідання на іншу дату в зв`язку з перебування ОСОБА_5 у відпустці.

Крім того до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений відмовився від пропозиції суду призначити йому захисника на одну дію для розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_3 вважає розгляд клопотання щодо продовження запобіжного заходу у відсутність захисника не суперечить його інтересам і не порушує його прав.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ознаками тяжкого військового кримінального правопорушення, за який санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Солдат ОСОБА_3 обвинувачується в тому3, що достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби; та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_2 виконує завдання за призначенням на території Дніпропетровської області.

09 березня 2023 р. у зв`язку з сімейними обставинами та на підставі рапорту, ОСОБА_3 було надано звільнення з військової частини НОМЕР_2 у період з 10 по 12 березня 2023 року.

12 березня 2023 року солдат ОСОБА_3 усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та взагалі ухилитися від військової служби у військовій частині НОМЕР_2 . Так приблизно о 20 годині 00 хвилин 12 березня 2023 року, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її в посаді штукатура будівельного відділення взводу загально будівельних робіт військової частини НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану, проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та був незаконно відсутній на службі до 26 липня 2023 року коли був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 за викладених вище обставин обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України нез`явлення вчасно на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

26 липня 2023 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 27.07.2023 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

28 липня 2023 року слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст, 408 КК України, перебуває на розгляді і є необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 5 ч. І ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися суду, бо ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання.

Крім того, ОСОБА_3 будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, порушив ці зобов`язання.

У клопотання прокурор обґрунтував наступні ризики: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечив.

Вивчивши клопотання, вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою може бути застосоване до ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що встановлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не перестали існувати.

Наявні ризики передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень судом встановлені є обґрунтованими.

Задовольняючи клопотання, суд також керується положеннями ч.8 ст.176 КПК України.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини, вислухавши обвинуваченого та прокурора , суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 13 год. 00 хв. 19.09.2023 року до 13 год. 00 хв. 18.11.2023 року.

Крім того, у зв`язку з відсутністю захисника обвинуваченого, розглянувши клопотання, суд вважає за необхідне підготовче судове засідання відкласти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 176-178, 183, 184 , 331 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою на 60 днів, з 13 год. 00 хв. 19.09.2023 року до 13 год. 00 хв. 18.11.2023 року в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому та направити прокурору, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1