Справа № 161/7023/23
Провадження № 1-кп/161/805/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 червня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000226, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 03.05.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ківерці Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлено, що ОСОБА_4 17.01.2023 близько 18.45 год., керуючи вантажним фургоном марки «Renault Kangoo» р.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись ним у напрямку вулиці Львівської м.Луцька по крайній правій смузі автодороги, яка має по дві смуги руху у кожному напрямку, при виявленні, що автомобіль, який рухався попереду у попутному напрямку по крайній лівій смузі перед нерегульованим пішохідним переходом, зменшує швидкість та зупиняється, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не зреагував на її зміну, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб переконатися, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжив рух, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину по дорожній розмітці «зебра» нерегульованого пішохідного переходу, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок вказаних дій потерпілій ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді посттравматичного субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку, підшкірної гематоми на лобній ділянці голови справа та навколо правого ока, закритого перелому правої плечової кістки в середній третині зі зміщенням відламків, закритих переломів поперечних відростків 3, 4, 5 поперекових хребців зліва, закритого перелому кісток тазу справа, які згідно висновку експерта № 77 від 14.02.2023 за ступенем тяжкості відносяться, зокрема:закритий перелом правої плечової кістки в середній третині зі зміщенням відламків, закриті переломи поперечних відростків 3, 4, 5 поперекових хребців зліва, закритий перелом кісток тазу справа - до категорії середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби; закрита черепно-мозкова травма у вигляді посттравматичного субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для їх лікування необхідний час більше 6 діб; підшкірна гематома на лобній ділянці голови справа та навколо ока - до легких тілесних ушкоджень.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

-в порушення вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну;

-в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість, а в разі потреби не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

-в порушення вимог п.18.4 Правил дорожнього руху України, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, що рухається по сусідніх смугах, не зменшив швидкість, а в разі потреби зупинитися, міг продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні даного злочину та підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся та відшкодував шкоду завдану потерпілій.

До суду подано клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , згідно якого він просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, в зв`язку з примиренням винного з потерпілою, оскільки ОСОБА_4 збитки повністю відшкодовані, вона до нього не має претензій, він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, вчинене ним кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину (яке є необережним), вчинене без обтяжуючих обставин.

Заслухавши пояснення та клопотання обвинуваченого, думку прокурора, яка не заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, думку потерпілої, яка просила звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, ствердивши про примирення між ними та повне відшкодування обвинуваченим завданих збитків, одночасно вона, як потерпіла, залишає за собою право завдану матеріальну та моральну шкоду внаслідок даного кримінального правопорушення стягнути з страхової компанії АТ СГ «ТАС» (приватне), збитки закладу охорони здоров`я відшкодовані, що стверджується квитанцією від 25.04.2023, дослідивши матеріали у кримінальному провадженні №0000226, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 ч.1 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На підтвердження факту примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву, в якій просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням, оскільки претензій до обвинуваченого не має, примирилась з ним, а також зазначає, що як потерпіла залишає за собою право завдану матеріальну та моральну шкоду внаслідок даного кримінального правопорушення стягнути з страхової компанії АТ СГ «ТАС» (приватне). Таку позицію потерпіла підтвердила і безпосередньо в судовому засіданні, заявивши, що обвинувачений добровільно відшкодував їй завдану шкоду, а тому жодних претензій до нього вона не має.

Зі змісту ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом укладають із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Таким чином, завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання.

Водночас, настання такої дорожньо-транспортної пригоди слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Однак деліктне та договірне зобов`язання не виключають одне одного, тому потерпілий (кредитор) на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги про відшкодування шкоди до особи, яка завдала таку шкоду, або шляхом звернення вимоги до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Водночас, зі змісту ст.12, 14 ЦК України вбачається, що особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Також особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тому, зважаючи на положення ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Під час судового розгляду сторона захисту вказала, що на час вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 була застрахована згідно договору страхування у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Провівши системний аналіз поданих документів та матеріалів провадження та вище вказаних правових норм, суд приходить до висновку, що той факт, що потерпіла під час судового розгляду заявила, що залишає за собою право стягнути зі страхової компанії матеріальну та моральну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення, не може нівелювати обставини примирення обвинуваченого ОСОБА_4 з потерпілою, яка особисто підтвердила, що обвинувачений добровільно відшкодував їй шкоду й у неї відсутні будь-які претензії до нього.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у постанові від 16.01.2019 в справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого.

Саме потерпілий може визначити чи задоволені його вимоги щодо відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди та виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, що, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, він вчинений з необережності, без обтяжуючих обставин, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, завдана ним шкода потерпілій відшкодована, претензій безпосередньо до обвинуваченого вона не має та просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням, про що заявила в судовому засіданні, збитки закладу охорони здоров`я повністю відшкодовано (що стверджується відповідною квитанцією), тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.46 КК України та ч.3 ст.288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю власнику.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 24.01.2023, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0000226 відносно ОСОБА_4 закрити у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, на підставі ст.46 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

-вантажний фургон марки «Renault Kangoo» р.н.з. НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання власнику залишити за належністю ОСОБА_7 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 24.01.2023 скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1