Справа № 372/2544/22
Провадження № 1-кс-898/23
ухвала

Іменем України

21 липня 2023 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської область ОСОБА_3 звернулась до Обухівського районного суду Київської області із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000121, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що у ході досудового розслідування вказаного вище кримінального провадження встановлено, що 22.07.2021 року невстановлені особи, діючи умисно, шляхом обману, незаконно заволоділи житловим будинком площею 55,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_5 , шляхом реєстрації права власності у державного реєстратора Богуславської міської ради Обухівського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу 2012 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу серії ВРІ № 139076 від 06.03.2012, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу за реєстровим № 438, ОСОБА_6 придбав будинок за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , який відповідно до договору проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до актового запису про смерть № 20 від 31.08.2020 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Трилісся, Фастівського району, Київської області.

У той же час, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухомість право власності на вказаний будинок за ОСОБА_6 зареєстровано 22.07.2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області під № 59416942, тобто через 9 років після укладення договору та через 1 рік після смерті законного власника ОСОБА_5 .

Допитаний свідок ОСОБА_6 показав, що з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 він не знайомий, ніяких договорів з вказаними особами не укладав, довіреності нікому на надавав. Факт того, що він був власником приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , заперечує, будь-яких договорів про його купівлю або продаж не підписував. Також зазначив, що не відвідував у 2012 році Автономну Республіку Крим та м. Севастополь, тому не міг підписувати будь-які документи у приватного нотаріуса в м. Севастополі.

Таким чином, вказане нерухоме майно незаконно вибуло із власності ОСОБА_5 та в подальшому було незаконно відчужено третім особам.

Крім того, встановлено, що 06.09.2022 група осіб у складі ОСОБА_7 , який є братом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, шляхом обману, незаконно заволоділи квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , та яка належала померлій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 06.09.2022 за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2012 року, укладеному між ним та померлою ОСОБА_9 , посвідченого нібито у приватного нотаріуса Кіровського районного нотаріального округу АРК, зареєстровано право власності на нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , площею 66,9 кв. м. При цьому, встановлено, що власниця майна - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому ОСОБА_8 03.03.2023 укладає договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_7 . За фактом заволодіння шляхом обману нерухомим майном ОСОБА_9 на підставі повідомлення УСР в Київській області ДСР НП України прокурором внесені відомості до ЄРДР 0000095 за ч. 3 ст. 190 КК України, які об`єднані із матеріалами кримінального провадження № 0000121.

Встановлено, що вже після початку проведення досудового розслідування за вказаним фактом ОСОБА_7 з метою отримання доходу від незаконно набутого нерухомого майна 06.07.2023 уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Таким чином, вказане нерухоме майно незаконно вибуло із власності ОСОБА_9 та в подальшому було незаконно відчужено третім особам. На теперішній час встановлюються спадкоємці вказаної особи.

Вказане нерухоме майно, а саме квартира площею 66,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , є предметом злочину в кримінальному провадженні, а також може бути використано для забезпечення можливого цивільного позову та зберігатися до набрання законної сили судовим рішенням по вказаним речовим доказам у кримінальному провадженні.

У зв`язку із необхідністю забезпечення в подальшому прав потерпілих на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виникла необхідність у накладенні арешту на неї з метою попередження подальшого відчуження нерухомого майна.

04.07.2023 року винесено постанову про визнання речовим доказом квартири площею 66, 9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , адреса: Львівська область, Перемишлянський район, с. Чемеринці.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків, що можуть бути заподіяні державі діями щодо перереєстрації земельних ділянок, виникла необхідність у накладенні арешту на це майно.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської область ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо накладення арешту на квартиру заперечив, оскільки власником вказаної квартири став лише на початку липня.

Вислухавши думку прокурора, власника майна, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження №0000121, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

04.07.2023 року винесено постанову про визнання речовим доказом квартири площею 66,9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 , адреса: Львівська область, Перемишлянський район, с. Чемеринці.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Враховуючи, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання про накладення арешту, необхідно задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000121 від 11.07.2022 року за ч. 3 ст. 190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру площею 66, 9 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; адреса: Львівська обл., Перемишлянський р-н., с. Чемеринці).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1