Провадження 11-кп/824/1123/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000138 від 21.05.2021 за апеляційною скаргою прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку Дніпропетровської обл., м. Жовті Води, офіційно не працевлаштовану, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1

засуджено:

за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 21.05.2020, приблизно о 15 годині 15 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, біля кіоску «Форнеті», розташованого поблизу ст. метро Вокзальна, з метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно, здійснила крадіжку належного потерпілому ОСОБА_8 рюкзака, в якому містились його особисті речі, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_8 було завдано матеріальних збитків у розмірі 2 740 грн.

В апеляційній скарзі прокурор, указав на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості. Звернув увагу на неналежне дослідження судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого невірно зазначено дату вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що місцевий суд призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України не зазначив про застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України, а також не навів жодних мотивів з яких він прийшов до переконання про необхідність призначення обвинуваченій покарання, що є нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. Вважав, що внаслідок допущеної місцевим судом помилки, обвинуваченій призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості. Враховуючи конкретні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального проступку, дані, що її характеризують, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та наявність лише однієї обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, вважав за необхідне призначити обвинуваченій мінімальне покарання, проте в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. За наведених обставин просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. В решті вирок залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинувачену, яка при вирішенні апеляційної скарги прокурора поклалась на думку суду, однак просила призначити їй покарання у мінімальному розмірі;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 382 КПК передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За змістом ч.3 ст. 382 КПК України, суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Відповідно до п. 3,4 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За результатами апеляційного розгляду колегією суддів встановлена наявність порушень вимог КПК України, які регламентують межі судового розгляду, забезпечують повноту з`ясування обставин кримінального провадження та забезпечують дотримання прав обвинуваченого на справедливий судовий розгляд. Також колегією суддів встановлено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Розгляд вказаного провадження проведено судом першої інстанції в порядку ст. ст. 381, 382 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акта, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалась у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), яка була вчинена нею 21.05.2020, приблизно о 15 годині 15 хвилин, за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, біля кіоску «Форнеті», розташованого поблизу ст. метро Вокзальна.

Як вбачається з оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 , суд у вироку зазначив встановлені органом досудового розслідування обставини, у тому числі формулювання обвинувачення, місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, його наслідки, форму вини, мотиви вчинення правопорушення, статтю та її частину, що передбачає відповідальність за дане правопорушення. Крім того, суд також послався у вироку на заяву ОСОБА_7 від 31 травня 2021 року щодо визнання нею своєї винуватості, де вона висловлювала згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, була ознайомлена з обмеженнями її прав на апеляційне оскарження та надала свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також суд у вироку послався на заяву потерпілого ОСОБА_8 від 31.05.2021р., який також не заперечував щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому суд у вироку зазначив, що після вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, він дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, який поставлений їй у провину, знайшла своє підтвердження.

Разом з тим, як встановлено з пояснень обвинуваченої ОСОБА_7 , наданих в суді апеляційної інстанції та як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.05.2021р., протоколу огляду місця події від 21.05.2021р., протоколу допиту потерпілого та інших матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України було вчинено нею 21.05.2021року.

Таким чином, провівши розгляд вказаного провадження у спрощеному порядку, суд суперечності між матеріалами кримінального провадження, обвинувальним актом та заявою потерпілого від 31.05.2021р. не усунув, не встановив належним чином точну дату вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і потягло за собою, у тому числі, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та вплинуло на визначення меж судового розгляду, а тому це порушення визнається колегією суддів істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Оскільки допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог КПК України є таким, що позбавляє суд апеляційної інстанції прийняти своє рішення у справі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вирокуСолом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 и з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

У зв`язку з цим, при новому розгляді слід усунути зазначені порушення, перевірити доводи, зазначені в апеляційній скарзі прокурора, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 16 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 и скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4