Справа № 274/1087/20
Провадження №1-кп/0274/346/23
ВИРОК

Іменем України

18.07.2023 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 від 15.12.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дриглів Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого 4-х неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , працював неофіційно, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 55 КК України 1960 року та ст. 89 КК України 2001 року раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

за участі

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

15 грудня 2019 близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував на кухні житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , куди в цей час зайшла малолітня ОСОБА_13 - донька його співмешканки ОСОБА_14 , після чого у ОСОБА_5 виник умисел вступити з ОСОБА_13 у статеві зносини.

На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_13 є малолітньою особою, з метою вчинення відносно неї дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, використовуючи безпорадний стан малолітньої ОСОБА_13 , яка не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій сексуального характеру через свій вік, ОСОБА_5 на підлозі на кухні зазначеного будинку, оголивши її та свої геніталії, вчинив дії сексуального характеру з останньою шляхом вагінального проникнення в тіло ОСОБА_13 , під час якого проникав в її тіло статевим органом у вагінальний спосіб, внаслідок чого зґвалтував останню.

Після цього, незаконні дії ОСОБА_5 щодо ОСОБА_13 були припинені матір`ю малолітньої ОСОБА_14 , яка в цей час зайшла до кухні будинку.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, передбачена ч. 4 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що ніколи не вступав у статеві зносини з потерпілою. Вважає, що його оговорили, оскільки він не хотів жити зі співмешканкою ОСОБА_14 , так як та зловживала алкоголем. Під час попереднього судового розгляду вину визнавав та надавав інші показання, оскільки так сказав йому говорити попередній адвокат. Тепер дає правдиві свідчення. В той день, зранку він вийшов з будинку, до нього вийшла його співмешканка з пляшкою горілки, сказала давай вип`ємо та помиримося, оскільки напередодні вони посварилися. Вони розпили пляшку, після чого пішли до чоловіка сестри ОСОБА_14 , там ще випили і близько 14-15 год. пішли додому. Він нарубав дров, попросив дітей, щоб позаносили дрова в хату, а сам пішов до старого будинку по доски, які були складені на горищі. Щоб дістати доски йому потрібна була чиясь допомога, тому він подзвонив потерпілій ОСОБА_15 і попросив її, щоб та прийшла і допомогла йому. Поки він її чекав, заснув на досках. Близько 22 год. вечора потерпіла прийшла його розбудила, сказала «йдіть у хату, замерзнете», оскільки він був п`яний. Прийшовши до хати, зняв верхній одяг, ліг спати в прихожій на дивані. Прокинувся від того, що йому стало погано, вийшов у туалет, не включаючи світла, і на кухні сів на підлозі покурити. В цей час до нього хтось підійшов, йому здалося, що це була його співмешканка. Що він їй сказав, не пам`ятає. Далі співмешканка стала кричати на нього, діти повибігали, він пішов до спальні та ліг спати. Близько 5 години ранку його розбудили працівники поліції, сказали, що він обвинувачується у згвалтуванні. Вказав суду, що не міг такого зробити, так як не має чим. Просив його не наказувати.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , пояснила суду, що 14 грудня 2019 ввечері вона з сім`єю була вдома по АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_5 є її вітчимом, з яким вони жили 7 років як звичайна родина. Після прогулянки з подружкою, повернулася додому, батьків не було, пізніше прийшла мама і лягла спати. Їй зателефонував ОСОБА_5 , сказав, щоб вона прийшла на горище старої хати. Вона пішла, знала, що ОСОБА_5 буде її ґвалтувати, але послухалася, так як дуже його боялася, він раніше сидів за вбивство, казав, що вб`є її маму, братика, сестричку, якщо не слухатиметься, чинитиме опір. Вона вірила, що він це зробить, оскільки колись приставляв ніж їй до шиї, бив маму неодноразово, навіть вагітну. Тому вона пішла на горище, там була з обвинуваченим декілька годин. До цього, він не раз її ґвалтував. На досках ґвалтував до пів третьої ночі, сказав, що це ще не кінець. Вона прийшла додому, лягла спати. Близько третьої ночі в кімнату зайшов ОСОБА_5 , пошепки сказав, щоб вона йшла на кухню. Знову ж, боячись його, вийшла, знала куди йде. Була одягнена у рожеву кофту, сірі штани, нижню білизну. ОСОБА_5 зняв з неї одяг, вона залишилася лише у кофтині, з себе він також зняв одяг, залишившись лише у кофті. Спочатку він посадив її на диванчик, цілував, а потім сказав лягти на підлогу. У її тіло відбулося проникнення його статевих органів, це тривало десь півгодини. В цей час до кухні зайшла мати, увімкнула світло, побачила їх, почала кричати. Обвинувачений зразу відпустив її, спокійно встав, одягнувся, взяв ножа і пішов у прихожу, сів на диван та кидав ножем у підлогу. Тільки тоді вона розповіла мамі, та розплакалася. Коли ОСОБА_5 заснув мати викликала поліцію. До події ОСОБА_5 протягом трьох тижнів її ґвалтував, казав, що сяде, але буде що згадувати в тюрмі. На горищі статевий акт ОСОБА_5 закінчив, а на кухні ні, бо зайшла мама. Сестра дізналася про те, що відчим її гвалтував, за два дні до того, як все виявилося, бо вона спала на ліжку сестри. Просить покарати обвинуваченого дуже суворо.

З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що він був понятим у цій справі про зґвалтування. Працівники поліції оглядали будинок обвинуваченого і потерпілої. Іншим понятим був ОСОБА_18 . При огляді була присутньою господарка будинку ОСОБА_14 , діти, в тому числі, потерпіла, яка була розгублена та злякана. ОСОБА_5 був у окремій кімнаті. Працівники поліції оглядали, показували їм, писали протокол, вилучали одяг потерпілої: куртку, штани; куртку обвинуваченого, пакували в ящики. Оглядали в кухні, ходили на горище сусіднього будинку, там виявили туалетний папір, старий одяг. Вони знайомилися з протоколом, зауважень ні у кого не було.

З показань свідка ОСОБА_20 , допитаної за клопотанням захисту, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є ріднім братом її чоловіка, вони ходили до його родини у гості, спілкувалися. ОСОБА_5 з сім`єю проживали в будинку, який належить обвинуваченому. В обвинуваченого були хороші стосунки в сім`ї, він вважав дітей своїми, все їм купував, допомагав з уроками. Вважає, що винна у всьому мама ( ОСОБА_14 ), вона хотіла його посадити. Бачила якось як потерпіла проводила час з хлопцями, казала «добре, що засадили д. ОСОБА_5 , хоч свобода є». Були конфлікти в сім`ї, так як ОСОБА_14 вживала алкогольні напої та влаштовувала скандали, казала, що засадить ОСОБА_5 під будь - якою причиною, бо хоче забрати хату. Будинок будували вони разом, проживаючи у шлюбі. Відомо, що на даний час потерпіла проживає в м. Житомирі.

Свідок ОСОБА_23 показав, що його запрошували бути понятим під час слідчих дій у будинку, де проживав односельчанин ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . Під час слідчих дій були і інші поняті ОСОБА_17 . Працівники поліції вилучали курточку, ще щось, вже не пам`ятає що, пакували, вони підписували. На експерименті ОСОБА_13 розповіла про події згвалтування. Показувала та розказувала процес згвалтування, говорила вона сама, тиску на неї не було. Протоколи йому давали читати, там все було правильно, зауважень ні у кого не було, він їх підписував.

Допитана як свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона була понятою на слідчому експерименті по АДРЕСА_1 . При ній неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 у присутності матері, психолога розказувала і показувала про події. ОСОБА_13 була в дуже збудженому стані, їй важко було розповідати про те, що з нею сталося. Мати ОСОБА_13 заспокоювала. Слідча писала протокол, була камера, велася відеозйомка. Вона знайомилася з протоколом, розписувалася. Інший понятий також. Підписувала і другий протокол, який був складений під час того, як мати потерпілої розповідала та показувала про події. Зазначила, що ОСОБА_5 нормальний чоловік, проживав з дружиною, нормальна сім`я, він хазяйновитий, працював на пилорамі. Щоб скаржилася на нього, не чула, але вони з їхньою сім`єю лише знайомі, живуть на різних кінцях вулиці.

Як пояснила свідок ОСОБА_14 , обвинувачений був її цивільним чоловіком, з яким вони почали спільно проживати, коли її доньці ОСОБА_13 було п`ять років. Жили в АДРЕСА_1 :вона, ОСОБА_5 , троє дітей, менший син від обвинуваченого. ОСОБА_5 хазяйновитий, зробив будинок. Вона розуміла, що для дітей потрібна дисципліна, потрібен суворий батько. Стосунки з дітьми у обвинуваченого були нормальними, коли потрібно він був з ними суворий. Іноді залякував дітей, бив її, навіть бив по животі під час вагітності. ОСОБА_5 - тиран, дуже любив все контролювати, ревнував. Вона одного разу викликала поліцію, потім не викликала, бо знала, що буде гірше. 14 грудня, це була субота, вона була на роботі до дванадцятої. Ввечері лягла спати, донька була вдома. Під ранок прокинулася, встала в туалет, пішла на кухню попити води. Увімкнула світло і побачила із-за столу ноги. Підійшла ближче, побачила ще дві ноги. Коли підійшла ще ближче, побачила, що під обвинуваченим її ОСОБА_13 . Він був без трусів зверху на дочці. Вона почала кричати. Обвинувачений встав, його статевий орган був в стані ерекції. ОСОБА_13 підбігла до печі та почала плакати, вона пішла до доньки. ОСОБА_5 схопив великий ніж, почав погрожувати, що всіх заріже. Вона, знаючи його, сприймала погрози реально. Обвинувачений пішов у прихожу, закурив, сів на диван і почав кидати ножем у підлогу. На крики повибігали менші діти, син почав кричати: «Татку, татку!». ОСОБА_5 пішов з ножем у спальню спати. Тільки коли обвинувачений заснув, вона викликала поліцію. На її запитання донька розповіла, що це не перше зґвалтування, що ОСОБА_5 її ґвалтував вже протягом трьох тижнів. Донька не розповідала, бо він її залякав, вона боялася. У дитини була істерика. На даний час вони проживають в сусідньому селі. У будинку ОСОБА_5 проживала ще два місяці після події. Будували будинок разом. Жити там не планує.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується:

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.12.19, з якого видно, що попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_14 просить притягнути до відповідальності її цивільного чоловіка ОСОБА_5 , який 15.12.19 близько 03 години зґвалтував її доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ґвалтував її протягом останніх 2-3 тижнів. Одразу не повідомила тому, що погрожував ножем, що вб`є, якщо комусь повідомить, і ліг спати з ножем;

- даними протоколу огляду місця події від 15.12.19 з ілюстративною таблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 . Під час огляду будинку в кухні зафіксовано загальний вигляд та розташування одягу на лавці біля столу, дерев`яної підлоги, на якій було припинено дії ОСОБА_5 , а у кімнаті з приліжкової тумбочки вилучено предмет, зовні схожий на ніж. За результатами огляду вилучено одяг ОСОБА_13 , ОСОБА_5 ;

- даними протоколу огляду місця події від 15.12.19 з ілюстративною таблицею до нього, в ході якого оглянуто пустуючий будинок по АДРЕСА_1 . На горищі будинку зафіксовано наявність курток на дошках, вилучено деформовані фрагменти туалетного паперу;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 738 від 15.01.20, відповідно до якого у ОСОБА_30 було виявлено множинні поверхневі садна міжлопаткової ділянки, передньої поверхні черевної стінки, садно правого стегна, синець правого колінного суглобу, синець правого плеча, садна правого та лівого стегна, які є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я, утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, експерт вважає, що дані тілесні ушкодження утворилися в термін не більше доби до часу проведення експертизи. Цілісність дівочої пліви порушена, про що свідчить наявність чисельних розривів, які не доходять до основи, співставимі, краї розривів нерівні, зокруглені, білого кольору, з наявністю рубцевої тканини, експерт вважає, що дані розриви утворилися в термін понад 8-10 діб до часу проведення експертизи. Враховуючи вік ОСОБА_13 (13 років), дані спеціального анамнезу, враховуючи форму дівочої пліви, її розтяжність, наявність чисельних розривів, експерт вважає, що дівоча пліва унеможливлює здійснення статевого акту без її порушення. Достовірних ознак вчинення статевого акту на час проведення експертизи не виявлено. Враховуючи вік потерпілої (13 років), дані антропометричних показників, дані додаткових методів дослідження, експерт вважає, що ОСОБА_13 досягла статевої зрілості;

- даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , згідно з якою потерпіла ОСОБА_13 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- даними виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, згідно з якою 15.12.19 у Чуднівській ЦРЛ проведено освідування ОСОБА_5 , висновок - тверезий (результат алкотесту 0,0 ‰), що спростовує показання обвинуваченого про перебування у стані алкогольного сп`яніння;

- даними висновку судової експертизи зброї № 6/4-8 від 13.01.20, відповідно до якого наданий для дослідження ніж, який був вилучений під час ОМП 15.12.19 за адресою: АДРЕСА_1 , не є холодною зброєю, є ножем господарсько-побутового призначення, виготовлений промисловим способом;

- даними висновку судово-цитологічної експертизи (судово-медичної експертизи зрізів нігтьових пластин з рук ОСОБА_5 ) № 7/ц від 23.01.20, згідно з яким кров ОСОБА_13 належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_5 належить до групи О (І) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерелогічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_5 епітеліальні клітини, ядра яких знаходяться у стані пікнозу, незначна кількість з них містить глікоген та у деяких з цих клітин спостерігається згорнутість країв цитоплазми, що дозволяє припустити, що дані клітини піхвового походження; епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію. При серологічному дослідженні знайдених клітин за допомогою реакції змішаної аглютинації (РЗА) виявлений антиген ізосерологічної системи АВО. Отже можна припустити, що клітини, знайдені в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_5 походять як з піхви жінки, так і при травмуванні шкіри людини, в крові якої міститься антиген А ізосерологічної системи АВО. Походження даних клітин від ОСОБА_13 не виключається. Отже, даними висновку спростовуються одні з показань обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він взагалі не міг мати статевого контакту з потерпілою;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.12.19 з лазерним носієм інформації до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_5 за участі захисника показав на місцевості коли, де та як саме він мав статевий акт на кухні будинку з малолітньою потерпілою, вказавши, що це було за добровільною згодою. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають обставинам висунутого обвинувачення, показанням потерпілої в частині статевого акту на кухні, даним протоколу огляду місця події від 15.12.19 та іншим дослідженим доказам;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.20 з лазерним носієм інформації до нього, під час якого свідок ОСОБА_14 показала на місцевості коли, де та як саме вона виявила злочинні дії ОСОБА_5 , очевидцем яких дій вона стала (вказала, що бачила вагінальний статевий акт та статевий орган Лабунця в збудженому стані). Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення та виявлення злочину відповідають обставинам висунутого обвинувачення в межах побаченого свідком, показанням потерпілої в залі суду, даним протоколу огляду місця події від 15.12.19 та іншим дослідженим доказам;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.20 з лазерним носієм інформації до нього, під час якого малолітня потерпіла ОСОБА_13 за участі представника, законного представника, практичного психолога розповіла та показала коли, де та як саме скоював щодо неї злочинні дії ОСОБА_5 , в тому числі, що саме обвинувачений був ініціатором вчинення всіх дій, знімав її одяг тощо. Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають в межах обставинам висунутого обвинувачення (потерпіла розповіла більше, ніж інкримінується ОСОБА_5 ), показанням потерпілої в залі суду, даним протоколу огляду місця події від 15.12.19 та іншим дослідженим доказам.

Відповідно висновку судово - медичної експертизи чотирьох фрагментів туалетного паперу № 27 від 05.02.2023, кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Дослідженням зразка слини встановлено, що вона є видільником антигенів А і Н за системою АВО. Кров гр-на ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Дослідженням зразка слини встановлено, що він є невидільником групового антигену за системою АВО. У вирізці із туалетного паперу, об.№2 виявлено сперму без домішки крові. При імунологічному дослідженні у зазначеному об`єкті виявлені антигени А і Н. Згідно висновку експерта №9/ц від 31.01.2020 року: «при судово - медичній експертизі фрагменту туалетного паперу (об.2), знайдені клітині подібні до клітин піхвового епітелія. При серологічному дослідженні на клітинах виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АБО». Таким чином, антигени А і Н можуть походити за рахунок вагінального вмісту самої потерпілої ОСОБА_13 . Походження антигену Н також можливе за рахунок сперми будь-якого чоловіка, організму якого він властивий. Таким чоловіком може бути і гр-н ОСОБА_5 . У вирізках із трьох фрагментів туалетного паперу, об.№1,3,4- сперматозоїдів не виявлено. У вирізках із чотирьох фрагментів туалетного паперу, об.№1-4 слідів крові не виявлено. Отже, даними висновку підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_13 про неодноразовий статевий контакт між нею та ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово - медичної експертизи чотирьох деформованих фрагментів туалетного паперу № 9/ц від 31.01.2020, кров потерпілої ОСОБА_13 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО.

При судово-медичній експертизі фрагмента туалетного паперу (об.2) кров не виявлена. Знайдені клітини, подібні до клітин піхвового епітелію. При серологічному дослідженні на клітинах виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО.

Отже, враховуючи отримані результати та групу крові особи, що проходить по справі, можна зробити висновок, що епітеліальні клітини, знайдені на фрагменті туалетного паперу (об.2), могли утворитись за рахунок піхвового епітелію жінки, в крові якої містяться вищевказані антигени. Походження даних клітин від потерпілої ОСОБА_13 не виключається. При судово-медичній експертизі фрагментів туалетного паперу (об. 1,3.4) крові та клітин піхвового епітелію не виявлено. Даний висновок підтверджує свідчення потерпілої щодо неодноразового статевого контакту між нею та обвинувачени.

Висновком судово - психіатричного експерта № 206-2023 від 21.02.2023 встановлено, що ОСОБА_5 , 1976 р.н., в момент скоєння інкримінованого йому діяння - 15.12.2019р. виявляв змішаний розлад особистості за істеро-збудливим типом, стан компенсації (F61.0 МКХ-10). ОСОБА_5 в момент скоєння інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на даний час виявляє змішаний розлад особистості за істеро-збудливим типом, стан компенсації (F61.0 МКХ-10). ОСОБА_5 на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому діяння в тимчасовому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані - патологічне сп`яніння, патологічний афект) не перебував. Виявляв змішаний розлад особистості за істеро-збу типом, стан компенсації (F61.0 МКХ-10).

Суд не покладає в основу вироку та визнає неналежними доказами дані висновків судово-медичної експертизи № 739 від 03.01.20, судово-цитологічної експертизи (судово-медичної експертизи мікронакладень з статевого органу ОСОБА_5 ) № 11/ц від 22.01.20, судово-цитологічної експертизи (судово-медичної експертизи змивів з долоней та пальців рук ОСОБА_5 ) № 8/ц від 20.01.20, судово-імунологічної експертизи (судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів) № 28 від 24.01.20, судово-імунологічної експертизи (судово-медичної експертизи мазків-відбитків зовнішніх статевих органів) № 29 від 16.01.20, оскільки жодних даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, висновки не містять.

Оцінюючи покази свідків у сукупності з дослідженими у судовому засіданні доказами, суд зазначає, що покази свідка ОСОБА_33 не відповідають критерію належності доказів, оскільки не містять інформації про факти, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим суд відхиляє їх.

Крім того, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_20 , яка вказала, що мати потерпілої - свідок ОСОБА_14 мала на меті забрати собі будинок, тому хотіла посадити ОСОБА_5 за будь - якої причини. Дані покази спростовуються тим, що ОСОБА_14 з дітьми вже тривалий час проживає в іншій місцевості та до будинку не поверталася.

Щодо клопотання сторони захисту про недопустимість протоколів проведення слідчих експериметів за участі потерпілої ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 , оскільки останні містять ознаки допиту, оцінюючи законність проведення слідчих експериментів, суд враховує таке.

У постанові від 17.03.2021 № 761/10306/15-к Верховний Суд чітко розмежував показання та протокол слідчого експерименту як різні процесуальні джерела доказів.

Термін «показання» в контексті ч. 4 ст. 95 КПК використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю потерпілої, свідка слідчих експериментів з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК.

У вказаній постанові від 17.03.2021 у справі № 761/10306/15-к Верховний Суд підтримав правовий висновок, що висловлений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17, відповідно до якого проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України. Вказаний висновок Верховного Суду є сталим, оскільки знайшов відображення і у інших постановах Верховного Суду (№ 489/5879/19 від 15.07.2021).

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 24.01.2020, проведеного за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , за участі представника, законного представника, практичного психолога, у присутності понятих на місці події, потерпіла не лише розповіла про обставини вчинення щодо неї злочину, але і продемонструвала де та як саме скоював щодо неї злочинні дії ОСОБА_5 .

Протокол слідчого експерименту від 24.01.2020 за участю свідка ОСОБА_14 також, крім пояснень свідка, містить ознаки відтворення події, а саме свідок показала на місцевості коли, де та як саме вона виявила злочинні дії ОСОБА_5 , очевидцем яких дій вона стала.

З огляду на викладене, керуючись правовими висновками Верховного Суду, суд відхиляє клопотання сторони захисту та приймає у якості належних і допустимих доказів протоколи слідчих експериментів від 24.01.2020, які були проведені за участі потерпілої ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_14 .

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 про неможливість вчинити даний злочин через його фізіологічні властивості (як вказав ОСОБА_5 «нема чим») не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Згідно копії паспорта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який долучено до матеріалів справи та досліджено судом, ОСОБА_5 є батьком трьох дітей, а саме : ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що міститься запис в «Особливих відмітках» а.п. 7 (т. 3 а.с. 222). Крім того, в довідці Дубищенського Старостинського округу № 4 від 16.12.2019 № 1016 про склад сім`ї ОСОБА_5 наявний запис про сина ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . Наявність чотирьох неповнолітніх дітей у ОСОБА_5 підтверджено в судовому засіданні самим обвинуваченим та його захисником.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши наведені вище докази по справі, суд переконався в тому, що допитані потерпіла, свідки, докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давали показання про обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, їх показання є взаємодоповнюючими з іншими дослідженими доказами, що виключає можливість обмови обвинуваченого.

Тому суд прийшов до обґрунтованого переконання, що такі твердження обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його невинуватості, те що його обумовили потерпіла, її матір, є обраним способом його захисту та зводяться до прагнення обвинуваченого уникнути відповідальності та покарання за скоєне кримінальне правопорушення.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення по справі, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст.152 КК України - зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , під час судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність злочину та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином. Також, судом враховується, що злочин вчинений проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, яка фактично перебувала з ним в родинних відносинах, що в майбутньому може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 вважається раніше не судимим, проживав зі співмешканкою та трьома дітьми, в тому числі потерпілою, за місцем проживання характеризувався з посередньої сторони, компрометуючих даних по округу немає, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та його перевиховання не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.100, 124 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Суд вважає, що в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироку законної сили.

Крім того, згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи (ЄРЗСН).

Керуючись ст.ст. 65, 66, 67, КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, а саме: з 15.12.2019.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме:

- належні ОСОБА_13 підліткову куртку чорного кольору, спортивні штани сірого кольору, рожеву кофту з намистинами, плавки синього кольору з мереживом, які передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_13 ;

- належні ОСОБА_5 зимову куртку (камуфляжну) зелених відтінків, штани з тканини чорного кольору зі шкіряним ременем, кофту синього кольору, кофту світло-сірого кольору з вставками чорного кольору, кофту темно-синього кольору, труси світло-сірого кольору, мобільний телефон торгівельної марки «Nокіа» модель RМ-1190, дві куртки чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_5 ,

- ніж, переданий на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_14 ;

- біологічні зразки, які відповідно до постанови слідчого від 15.12.19 передані на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 1256 (тисячу двісті п`ятдесят шість) грн 08 коп.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 14.01.20, на одяг ОСОБА_5 , а саме: зимову куртку (камуфляжну) зелених відтінків, штани з тканини чорного кольору зі шкіряним ременем, кофту синього кольору, кофту світло-сірого кольору з вставками чорного кольору, кофту темно-синього кольору, труси світло-сірого кольору, а також його мобільний телефон торгівельної марки «Nокіа» модель RМ-1190 та ніж - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 14.01.20, на дві куртки чорного кольору, вилучені під час огляду місця події 15.12.19 нежитлової будівлі за АДРЕСА_1 - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 17.01.20, на одяг ОСОБА_13 , а саме: підліткову демісезонну куртку чорного кольору, спортивні штани сірого кольору, рожеву кофту з намистинами, плавки синього кольору з мереживом - скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Внести інформацію про ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 4 ст.152 КК України до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3