Справа № 175/2474/23
Провадження № 1-кп/175/121/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000269 від 02.05.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Горянівське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, із початковою середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.04.2023 року, приблизно у період часу з 12.30 год. до 15.00 год., більш точний час кримінальним провадженням не встановлено, ОСОБА_5 на своєму автомобілі «ВАЗ» 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підвіз раніше знайомого ОСОБА_7 до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , враховуючи стан здоров`я останнього.

Після того, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в салоні свого автомобіля «ВАЗ» 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявив паспорт на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 із фрагментом паперу з пін-кодом від банківської картки. ОСОБА_5 достовірно знаючи, що банківська картка належить ОСОБА_7 , визначив її як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення офіційного документа, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись в тому, що його дії є не помітними для інших осіб і за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно взяв паспорт на ім`я ОСОБА_7 , в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що є офіційним особистим документом потерпілого ОСОБА_7 , а також фрагмент паперу із пін-кодом від банківської картки, які належать потерпілому ОСОБА_7 та сховав їх до кишені своєї куртки, отримавши можливість розпорядитися майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.04.2023 року, приблизно о 18.06 год., маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів, що належать ОСОБА_7 прибув до банкомату за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Центральна, 37А, маючи при собі раніше викрадений офіційний документ банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_7 , а також фрагмент паперу з пін-кодом від вказаної банківської картки.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів, що належать ОСОБА_7 , ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_7 та фрагмент паперу з пін-кодом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не була обізнана у злочинному намірі ОСОБА_5 , для зняття готівкових грошових коштів.?

13.04.2023 року о 18:13 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в банкоматі за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Центральна, 37А, зняла з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 3400,00 грн., передавши їх ОСОБА_5 , який в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 3400,00 грн..

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, та кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.357 КК України, а саме викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

26.05.2023 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Відповідно до Угоди про визнання винуватості від 26.05.2023 року сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 ..

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, обвинувачений беззастережно визнав свою вину.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному випадку наявна письмова згода потерпілого ОСОБА_9 прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Крім того, в судовому засіданні представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 підтвердив надання потерпілим ОСОБА_7 згоди на укладення угоди про визнання винуватості та відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 завданої шкоди потерпілому у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесено до категорії тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України відноситься до кримінальних проступків.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, відповідно до ст.ст. 473, 476 КПК України, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 ..

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з призначенням узгодженого покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, ОСОБА_5 неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких підстав, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинену в умовах воєнного стану, та кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, у зв`язку з чим йому необхідне призначити узгоджене покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі і у зв`язку із досягненням домовленості про звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,468, 469, 473-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 26.05.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000269 від 02.05.2023 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок спливу іспитового строку обчислювати з дати постановлення вироку, тобто з 14.07.2023 року.

Речові докази: DVD-R диск, на якому містяться відеофайли за період часу з 18-05 год. до 18-25 год. від 13.04.2023 року з камер відеоспостережень розташованих у приміщенні магазину «АТБ» за адресою: АДРЕСА_3 , - продовжувати зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти діб до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1