В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1399/21

Провадження № 1-кп/126/78/2023

"30" червня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000188 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Шверин Республіки Німеччина, проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.03.2021 близько 12 год. 5 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Бершадь м. Умань, поблизу с. Тернівка Бершадського (тепер Гайсинського) району Вінницької області під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, а саме наявність снігового покриву та ожеледі на проїзній частині, чим порушив п. 12.1 ПДР України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В результаті цих дій обвинуваченого вібувся виїзд автомобіля за межі проїзної частини ліворуч та наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка вищевказаного автомобіля ОСОБА_6 від отримала травми, які супроводжувались переломо-вивихом шийного відділу хребта з надривом та стисненням речовини спинного мозку, а також прямими переломами ІІІ-VІ ребер зліва з ушкодженнями пристінкової плеври, непрямими переломами ІІІ-VІІ ребер справа. Зазначений висновок знаходить своє підтвердження у виявленому при експертизі трупа переломо-вивиху шийного відділу хребта з надривом та стисненням речовини спинного мозку; у виявленні прямих переломів ІІІ-VІ ребер зліва та непрямих переломів ІІІ-VІІ ребер справа. Всі вказані ушкодження мають ознаки прижиттєвості у вигляді синяків навколо їх локалізації. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є спинальний шок, який швидко розвинувся внаслідок поєднаної автотравми. ОСОБА_6 загинула на місці події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнав, дав показання, згідно з якими причиною того, що його автомобіль занесло і він з`їхав з дороги, вдарившись в дерево є неналежний догляд за дорогами.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 суд розціню як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки його вина в інкримінованому злочині підтверджується наступними доказами у справі у їх сукупності.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , згідно з якими він являється сином ОСОБА_6 06.03.2021 його мати поїхала в с. Джулинка за м`ясом. Близько 12 год. він почав телефонувати до своєї матері де вона, що вона. На перший телефонний дзвінок телефон не відповідав, на другий телефонний дзвінок взяв слухавку його батько ОСОБА_8 і без ніяких пояснень сказав, що мама померла. Після того він буквально на хвилин 15 втратив свідомість. Потім все, що він пам`ятає, це те, що він намагався взяти себе в руки, потім вирішував чи їхати йому туди, на те місце аварії, чи не їхати. Щодо обставин ДТП він знає, що вони їхали по трасі ОСОБА_9 Умань і що було зіткнення автомобіля з деревом, в результаті чого ніхто не помер, а померла лише його мати. На час вчинення злочину він проживав разом з батьками і повністю перебував на утриманні матері, а зараз вже ні. В більшості випадків вони їздили на двох автомобілях, а тоді вирішили поїхати одним автомобілем.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який показав суду, що 06.03.2021 вони поїхали в с. Джулинка на базар скупитись на свята. Зранку трішки випав сніг, трішки морозець був, дорога була слизька. Вони їхали до с. Джулинка, все хорошо, скупились, вже сонце почало гріти, дорога була нормальна, але вони їхали по тій ділянці дороги, де були кущі і була тінь і там ще сніговий покрів такий був, не зрозумілий. Вони їхали і машину почало крутити, розвернуло машину і задом автомобіль вдарився в дерево. Вони всі повиходили з машини. Він побачив, що дружина сидить і не рухається. Вони її витягнули з машини, він почав робити їй штучне дихання. Ще якийсь медпрацівник збіг з дороги, почав руками його дружині робити масаж серця. Дружина відкрила очі на 5 секунд і потім закрила, ну вона вже не дихала. Він попробував її артерію, то пульсу вже не було. Він в машині їхав на задньому сидінні по центру, жінка зліва сиділа біля дверей, ОСОБА_10 за кермом сидів, жінка ОСОБА_10 сиділа на передньому пасажирському сидінні і біля нього сидів сват. Ці події були 6 березня десь о 12 год. десь за півтора кілометри від с. Тернівка. Вони рухались зі швидкістю десь 70 км/год. Сніг на асфальті вже був розтанув, так як було сонце, а тут саме була ділянка дороги біля кущів, де була тінь, де ще залишалось снігове покриття. Раніше, ще літом вони їздили на двох автомобілях, тобто на машині ОСОБА_10 і на їх машині, а цього разу вони вирішили поїхати одним автомобілем Шугайла. Ідея для цієї поїздки була спільна, вони вирішили двома сім`ями поїхати, скупитись продуктами. Проїзна частина дроги не була посипана. Після ДТП він не бачив, що в той момент робив ОСОБА_10 , але він був на місці, нікуди не тікав. Матеріальну шкоду ОСОБА_10 їм відшкодував. Вони їхали з дозволеною швидкістю, ні зустрічних машин не було, ні позаду них машин не було. Зауваження до швидкості руху автомобіля та до водіння ОСОБА_10 у нього не було.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала суду, що являється цивільною дружиною ОСОБА_7 . Їй про все стало відомо так, що вона з чоловіком знаходились вдома і телефонували в той момент матері, до якої не змогли додзвонитися. Потім на другий чи на третій раз взяв слухавку батько, який повідомив їм, що на жаль, їх мати загинула. Уже потім зі слів батька вони дізнались, що була така пригода, що машину просто занесло, почало розкручувати і внаслідок цього був здійснений наїзд на дерево. На місці трагедії вони були, там немає ніяких ні ям, ні поворотів, ні заворотів, тобто рівна дорога. Після цих подій їх життя змінилось в гіршу сторону, так як на матері її чоловіка трималась вся їх родина.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала суду, що являється дружиною обвинуваченого ОСОБА_4 06.03.2021 вона з чоловіком, їх знайомі ОСОБА_13 з жінкою ОСОБА_14 і ОСОБА_15 (батьком її невістки) поїхали на базар в с. Джулинка. Коли вони їхали туди йшов сніг, сильний сніг. Вони скупились, їхали назад десь в 11, на початку 12 год. проїхали с. Тернівка, сніг вже розтав, дорога була без снігу, але не посипана. В якийсь момент автомобіль закрутило, на протилежний бік дороги занесло і розкрутило на 180 градусів і сталась біда, Свєта загинула. Їхали перехожі, зупинялись, робили штучне дихання Свєті, але не могли допомогти, викликали швидку, поліцію. В автомобілі, коли вони їхали за чоловіком, сиділа ОСОБА_16 , ОСОБА_17 сидів по середині і сват ОСОБА_15 сидів за нею, а вона сиділа біля чоловіка спереду. Коли вони їхали, то дорога була чиста, автомобілів інших не було. По середині дороги розтав сніг, а може по узбіччі був сніг, а під снігом лід, дорога чиста була.

Протоколом огляду місця події від 06.03.2021, відповідно до якого місцем події являється ділянка автодороги за с. Тернівка Гайсинського району в напрямку АДРЕСА_2 . Покриття дороги асфальто-бетон, стан покриття вологий, на правій смузі руху наявне нашарування розтавшого снігу товщиною до 1 см. Наявний початок сліду бокового юзу, що веде по напрямку до автомобіля Ауді 100 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 . На відстані 2,6 м від вказаного першого бокового юзу по напрямку до вказаного автомобіля розташований початок другого сліду бокового юзу, на відстані 9,3 м від другого сліду бокового юзу по напрямку до автомобіля Ауді розташований третій слід бокового юзу, на відстані 2 м від третього сліду бокового юзу аналогічно попереднім від лівого краю автодороги через узбіччя розташований четвертий слід бокового юзу. За умовами слідоутворення сліди бокальні, об`ємні, динамічні, сліди ковзання. На відстані 7,6 м від четвертого сліду бокового юзу та 2,2 м від центральної осі переднього колеса до лівого краю автодороги, а також 2,9 м від центральної осі лівого заднього колеса до лівого краю автодороги знаходиться автомобіль Ауді 100 д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль знаходиться частково задньою частиною в кюветі, задня частина автомобіля контактує зі стовбуром багаторічного дерева, кузов у задній частині деформований, деформація частково зміщена від центру в ліво. За автомобілем в кюветі навпроти задніх правих дверей на відстані 5,7 м від лівого краю автодороги знаходиться труп жіночої статі, якого відповідно до паспорта являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В місці ДТП видимість дороги в обох напрямках понад 400 м.

Висновком експерта № 22 від 07.04.2021, відповідно до якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 явився спинальний шок, який швидко розвинувся внаслідок поєднаної автотравми, яка супроводжувалась переломо-вивихом шийного відділку хребта з надривом та стисненням речовини спинного мозку, а також прямими переломами ІІІ-VІ ребер зліва з ушкодженнями пристінкової плеври, непрямими переломами ІІІ-VІІ ребер справа. Зазначений висновок знаходить своє підтвердження у виявленому при експертизі трупа переломо-вивиху шийного відділу хребта з надривом та стисненням речовини спинного мозку; у виявленні прямих переломів ІІІ-VІ ребер зліва та непрямих переломів ІІІ-VІІ ребер справа. Всі вказані ушкодження мають ознаки прижиттєвості у вигляді синяківа навколо їх локалізації. Крім того, зазначений висновок підтверджується ознаками смерті, котра шидко настала. Отримана ОСОБА_6 поєднана травма хребта та грудей має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і стоїть в прямому причинно-наслідковому зв`язку з її смертю. Переломо-вивих в шийному відділку хребта з надривом речовини спинного мозку з послідуючим стисненням спинного мозку міг утворитися при різкому раптовому негативному прискоренні транспортного засобу, яке виникло при наїзді транспортного засобу на нерухому перешкоду, яке супроводжувалось інерційним згинанням голови з послідуючим її перерозгинанням в шийному відділку хребта, при закидуванні голови назад. В свою чергу, прямі переломи ІІІ-VІ ребер зліва могли виникнути внаслідок дії на задньо-бокову поверхню грудей тупих твердих предметів, якими могли бути конструктивні деталі салону транспортного засобу. Непрямі переломи ІІІ-VІІ ребер справа могли виникнути внаслідок дії сили вектора, якої був спрямований спереду назад, що могло мати місце при здавлені грудей в передньо-задньому напрямку. Отже, можливість комплексного утворення всіх зазначених в попередніх пунктах пошкоджень в момент співударення транспортного засобу з нерухомою перешкодою не виключається. Непрямі переломи ІІ-VІІІ ребер зліва та ІІІ-VІІІ справа і перелом грудини без ознак при життєвості могли утворитися через деякий нетривалий проміжок часу після настання смерті ОСОБА_6 внаслідок дії сили, вектор якої був спрямований спереду назад, при цьому місцем прикладення сили могла бути ділянка грудини в 4-му міжребер`ї. Зокрема, це могло бути при спробі надання медичної допомоги непрямого масажу серця шляхом натискування на грудину в передньо-задньому напрямку. При судово-токсикологічній експертизі в крові з трупа ОСОБА_6 етиловий, інші спирти та їх ізомери не виявлені.

Висновком експерта № 677 від 22.03.2021, відповідно до якого при судово-медичній експертизі крові ОСОБА_4 методом газово-рідинної хроматографії наявність метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено. Наявність в крові похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4-бензодіазепіну, фенотіазіну та фенілалкіламіну, а також тетрагідроканабінолу не виявлено.

Висновком експерта № СЕ-19/102-21/3887-ІТ від 12.03.2021, відповідно до якого на момент експертного огляду застосованими органолептичними методами робоча гальмівна система, рульове керування автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку ДТП не виявлено, тобто системи перебували в працездатному стані. На момент експертного огляду застосованими органолептичними методами ходова частина автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться в технічно несправному та працездатному стані через несправності, вказані в дослідницькій частині висновку та які виникли в процесі розвитку події ДТП. У деталях та вузлах ходової частини автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено.

Висновком експерта № СЕ-19/102-21/4020-ІТ від 12.03.2021, відповідно до якого в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.1 ПДР України. В ситуації, яка склалася, з технічної точки зору можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. 12.1 ПДР України, при умові постійного контролю за рухом цього автомобіля. В заданій дорожній обстановці, в причинному зв`язку зі скоєнням даної ДТП з технічної точки зору знаходилась втрата контролю за рухом автомобіля Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 (невідповідність його дій вимогам п. 12.1 ПДР України).

За таких обставин суд вважає доведеним, що 06.03.2021 близько 12 год. 5 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем Audi 100 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Бершадь м. Умань, поблизу с. Тернівка Бершадського (тепер Гайсинського) району Вінницької області під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, а саме наявність снігового покриву та ожеледі на проїзній частині, чим порушив п. 12.1 ПДР України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. В результаті цих дій обвинуваченого вібувся виїзд автомобіля за межі проїзної частини ліворуч та наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка вищевказаного автомобіля ОСОБА_6 від отримала травми, які супроводжувались переломо-вивихом шийного відділу хребта з надривом та стисненням речовини спинного мозку, а також прямими переломами ІІІ-VІ ребер зліва з ушкодженнями пристінкової плеври, непрямими переломами ІІІ-VІІ ребер справа. Зазначений висновок знаходить своє підтвердження у виявленому при експертизі трупа переломо-вивиху шийного відділу хребта з надривом та стисненням речовини спинного мозку; у виявленні прямих переломів ІІІ-VІ ребер зліва та непрямих переломів ІІІ-VІІ ребер справа. Всі вказані ушкодження мають ознаки прижиттєвості у вигляді синяків навколо їх локалізації. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є спинальний шок, який швидко розвинувся внаслідок поєднаної автотравми. ОСОБА_6 загинула на місці події.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічні характеристики обвинуваченого.

З досудової доповіді відносно ОСОБА_4 вбачається, що ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує ОСОБА_4 , історію правопорушень, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_18 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку, передбаченого п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Статтею 50 цього Кодексу визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином.

Суд вважає, що згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є повне відшкодування заподіяної шкоди в добровільному порядку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого: необережність (враховуючи характер відношення обвинуваченого до наслідків вчиненого), а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Крім того, суд враховує матеріали досудової доповіді, з якої вбачається, що на думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та він не становитиме небезпеки для суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та покласти на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. Також, наполягав на застосуванні додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, спосіб його вчинення, форму та ступінь вини обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, те що обвинувачений не визнав себе винним в інкримінованому злочині, що заподіяна злочином шкода повністю відшкодована в добровільному порядку. Тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК України, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Так, вирішуючи питання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, суд виходить з конкретних обставин справи, зокрема, враховується характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а також враховується особа обвинуваченого, його ставлення до вчиненого правопорушення, а тому суд вважає за можливе призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене, суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без відбування покарання, а відтак останнього варто звільнити від відбування основного покарання, призначеного вироком суду.

Приймаючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Така позиція ґрунтується, в тому числі, і на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, на переконання суду, захід примусу визначений судом, є адекватним характеру вчинених дій та даним про особу винного, та зможе забезпечити виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України, та буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 , ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надали заяву, в якій просять їх цивільний позов залишити без розгляду, так як шкода відшкодована добровільно в повному об`ємі.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду;

Враховуючи вищезазначене, цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати на проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Витрати на проведення експертиз становлять 1961,40 грн., а саме: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/102-21/3887-ІТ від 12.03.2021 в розмірі 1144,15 грн., за проведення автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-21/4020-ІТ від 12.03.2021 в розмірі 817,25 грн.

Вищезазначені витрати на залучення експертів з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст. 122 та ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 126, 128, 129, 174, 349, 368, 369, 371, 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 2 (два) роки.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з 30 червня 2023 року, тобто з моменту проголошення вироку.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1961,40 гривень витрат за проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином залишити без розгляду.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на автомобіль «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 , який було вилучено під час огляду місця ДТП 06.03.2021 поблизу с. Тернівка Бершадського району Вінницької області, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2021 скасувати та після набрання вироком суду законної сили даний речовий доказ повернути власниці ОСОБА_12 ; арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке видане на автомобіль «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2021 скасувати та після набрання вироком суду законної сили даний речовий доказ повернути власниці ОСОБА_12 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_19