Провадження № 1-кс/204/2694/23
УХВАЛА

Іменем України

26 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000811 від 02.12.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Родинське, Донецької області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000811 від 02.12.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Відділенням поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000811, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових від 02.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, в ході якого встановлено, що в невстановлений досудовим слідством час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме раніше знайомому йому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого в невстановлений досудовим слідством час, в невстановленому досудовим слідством місці, ОСОБА_5 вступив у злочинну змову спрямовану на реалізацію вказаного вбивства, з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході вказаної злочинної змови, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 , діючи узгоджено, групою осіб, розподілили ролі злочинної діяльності, згідно яких ОСОБА_8 , та ОСОБА_5 повинні безпосередньо реалізувати вказаний злочинний намір, а ОСОБА_9 забезпечити їх вогнепальною зброєю та після вчинення вказаного кримінального правопорушення забезпечити виїзд ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за межі України. При цьому ОСОБА_8 згідно розподілених ролей повинен був здійснити постріли у бік ОСОБА_7 з вогнепальної зброї, яку йому передав ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 перед вчиненням кримінального правопорушення повинен був під час вчинення кримінального правопорушення спостерігати за обстановкою навколо, з метою запобігання появи сторонніх осіб, а безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення зібрати відстріляні гільзи, маски, рукавички, та забезпечити їх знищення. Також встановлено, що в невстановлений досудовим слідством час, в невстановленому досудовим слідством місці, ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 невстановлений досудовим слідством пістолет з п`ятьма набоями, після чого 09.07.2018 приблизно о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь одягнувши на обличчя маски типу «балаклава» та перчатки, підійшли до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , у ворота якого в той час на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser» д/з НОМЕР_1 , заїжджав ОСОБА_7 . Потім в той же час останній, зупинившись, вийшов з вказаного автомобілю та ОСОБА_8 діставши невстановлений досудовим слідством пістолет та призвів у бік ОСОБА_7 три постріли, у той же час ОСОБА_5 , знаходячись біля паркану домоволодіння АДРЕСА_3 слідкував за подією та спостерігав за обстановкою навколо з метою запобігання появи сторонніх осіб, після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Згідно висновку експерта № 1457/414-Е від 01.08.2018 Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок вогнепального сліпого кульового поранення голови з ранами та садном на голові, крововиливами під м`які покривні тканини голови, вхідними та вихідними отворами у кістках черепа, розтрощенням твердої мозкової оболонки, м`яких мозкових оболонок та речовини мозку у лівій півкулі, утворенням ранових каналів, що у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті. Таким чином ОСОБА_9 організував вчинення кримінального правопорушення та керував його підготовкою, а ОСОБА_8 , в якості виконавця та ОСОБА_5 в якості співвиконавця, безпосередньо вчинили вказане кримінальне правопорушення. Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному вбивстві, тобто протиправному заподіянню смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в якому він був співвиконавцем особи, яка безпосередньо вчинила кримінальне правопорушення, кваліфікуються за ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України. Окрім зазначеного, досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим слідством час, при невстановлених обставинах ОСОБА_5 , маючи умисел на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, придбав вогнепальну зброю, а саме перероблений з газобалонного пістолета моделі МР-654К під вогнепальну зброю пістолет, який почав зберігати за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . 30.09.2021 в період часу з 15 годин 15 хвилин до 16 годин 55 хвилин в ході санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет. Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/30910БЛ від 01.10.2021 пістолет наданий на дослідження є коротко ствольною вогнепальною зброєю самозарядним нарізним пістолетом калібру 9 мм (ПМ), що виготовлений саморобним способом, шляхом переробки пневматичного газобалонного пістолета моделі МР-654К калібру 4,5 мм із видаленими маркірувальними позначеннями, для стрільби 9 мм патронами до пістолета Макарова (ПМ). Пістолет придатний до проведення пострілів. Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися в умисному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч.1 ст.263 КК України. Таким чином за сукупністю інкримінованих діянь ОСОБА_5 підозрюється в умисному вбивстві, тобто протиправному заподіянню смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в якому він був співвиконавцем особи, яка безпосередньо вчинила кримінальне правопорушення, та в умисному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що кваліфікується за ч. 2 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України. Докази зібрані в ході досудового розслідування, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України: Протокол огляду місця події від 09.07.2018, в ході якого вилучено дві маски типу «балаклава» та дві пари рукавичок; протокол огляду трупа ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-877 від 12.09.2018, згідно якого на поверхнях двох масок типу «балаклава» та двох пар рукавичок, вилучених в ході огляду місця події встановлений генотип двох осіб чоловічої статі; протокол отримання зразків генетичного матеріалу ОСОБА_5 від 02.07.2021; протокол тимчасового доступу від 14.07.2021 згідно якого було отримано тимчасовий доступ до футболки, яка була одягнена на ОСОБА_5 ; висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/108-21/8545-БД від 10.09.2021, згідно якого генотип генетичного матеріалу отриманий у ОСОБА_5 та генотип на футболці, яка була одягнена на останньому збігаються з генотипом встановленим на масках типу «балаклава» та двох парах рукавичок, вилучених в ході огляду місця події 09.07.2018. Докази зібрані в ході досудового розслідування, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України: протокол обшуку від 30.09.2021; висновок експерта № СЕ-19/104-21/30910-БЛ від 01.10.2021, згідно якого пістолет наданий на дослідження є коротко ствольною вогнепальною зброєю самозарядним нарізним пістолетом калібру 9 мм (ПМ), що виготовлений саморобним способом, шляхом переробки пневматичного газобалонного пістолета моделі МР-654К. У вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Родинське Донецької області, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий. 30.09.2021 року о 15.15 годині за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0001667 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 01.10.2021 року ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0001667 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України. 02.10.2021 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваним ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому 19.11.2021 продовжено до 29.12.2021. 16.11.2021 строк досудового слідства у кримінальному провадженні №0001667 продовжений керівником Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_14 до 01.01.2022. 14.12.2021 ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0001667 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. 28.12.2021 слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0001667 до п`яти місяців. 29.12.2021 ОСОБА_5 звільнено з-під варти у зв`язку із закінченням строку тримання під вартою. 11.01.2022 старшим слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 в рамках кримінального провадження №0001667 винесена постанова про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5 . 17.01.2022 старшим слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 в рамках кримінального провадження №0001667 винесена постанова про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук. 02.12.2022 прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_16 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_5 з матеріалів кримінального провадження №0001667 від 09.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та присвоєно номер кримінального провадження № 0000811. 02.12.2022 старшим слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000811 зв`язку з оголошенням у міжнародний розшук підозрюваних ОСОБА_5 25.01.2022 слідчим суддею Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська винесена ухвала, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . 25.07.2023 постановою слідчого ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_17 кримінальне провадження № 0000811 відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 25.07.2023 о 23:05 год. на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_18 від 26.01.2022, підозрюваний ОСОБА_5 був фактично затриманий за адресою:

АДРЕСА_4 . Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, тобто виправдовує необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, слідство приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Відповідно до вимог п.4 ч.1 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Згідно клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , він обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого насильницького, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі. При цьому сторона обвинувачення враховує, що ОСОБА_19 є обвинуваченими у кримінальному провадженні і обґрунтованість пред`явленого їм обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку чи іншого судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а тому суд не уповноважений надавати оцінку доказам як сторони захисту, так і сторони обвинувачення, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, і може вирішувати тільки питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності (доцільності) тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання. Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинуваченої особи (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців тощо), її поведінки під час досудового розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо). Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Виходячи з наведеного вище, мають місце заявлені ризики того, що обвинувачені через тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілого інших учасників і вчиняти інші кримінальні правопорушення. Урахування тяжкості кримінального правопорушення у цьому випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше». Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови», §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення у справах «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини»). Тяжкість висунутої підозри та подальшого обвиунвачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами, зокрема, з огляду на обставини вчинення злочину, який супроводжувався готуванням, виконанням дій в результаті яких була завдана смерть потерпілому, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява № 33977/96 від 26.07.2001) ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Також про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочин, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, не має родини, дітей, не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, існує випадковими заробітками, джерело яких може знаходитись за межами місця розташування органу досудового слідства та суду. Тому, існує необхідність запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, підозрюваний ОСОБА_5 був оголошений у державний та міжнародний розшук у зв`язку з тим, що останній переховувався від органу досудового розслідування, прокуратури та суду як у межах України, так і за кордоном (за оперативною інформацію перетинав кордон з Молдовою). Є цілком обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки КПК встановлена певна процедура отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від зазначених осіб та дослідження їх судом. На момент підготовки клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_19 кримінальне провадження до судову ще не направлено, а тому ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків існує. Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 не працевлаштований, офіційно не одружений, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових умисних злочинів. З урахуванням конкретних обставин вчинення правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, наслідків вчинених ним протиправних дій, сторона обвинувачення вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, а тому приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановленим ризикам, що є виправданим та необхідним елементом з огляду на інші обставини і визначає потребу в триманні підозрюваного під вартою. Вирішуючи питання про ув`язнення, сторона обвинувачення враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства; право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Також слід зазначити, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому він підозрюється. Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного таких видів запобіжних заходів як особисте зобов`язання та домашній арешт. Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Так, в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої особи. На підставі викладеного, з урахуванням реальної наявності вказаних вище ризиків, вважаю, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо досягти сприятливого процесуального результату лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів не доцільно. Враховуючи вищевикладене, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найтяжчого запобіжного заходу, слід розглядати як крайню необхідність, оскільки всі інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. З урахуванням зазначеного обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе попередити вищезазначений ризик. Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п.12, ч.2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі та у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до семи років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 від 02.12.2022 року, тобто до 08 вересня 2023 року. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000811 від 02.12.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000811 від 02.12.2022 року, тобто до 08 вересня 2023 року, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1