490/4739/23 16.06.2023
н/п 1-кп/490/658/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4739/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 05.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Маложенівка Єланецького району Миколаївської області, є громадянкою України, має середню освіту, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 та 2019 року народження, працює на посаді прибиральниці у комунальному закладі культури "Обласний палац культури", раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.15 Закону України "Про дорожній рух", кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №844 від 16.09.2020 року "Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом, оскільки може бути використане як документ, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади, та складений з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила умисний кримінальний проступок, за наступних обставин.

У ході дізнання встановлено, що у квітні 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , перебуваючи за межами території України, а саме у Республіці Польща, у мережі Інтернет знайшла оголошення щодо продажу посвідчення водія (в ході досудового розслідування встановити вказане оголошення не надалось можливим), після чого зв`язалась з невстановленою в ході досудового розслідування особою з метою придбання посвідчення водія. У подальшому, ОСОБА_3 придбала підроблене посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 від 17 червня 2022 року, на своє ім`я та почала використовувати його з дня отримання, а саме з червня 2022 року (точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим).

Після чого, 04 травня 2023 року близько о 17:00 год.. більш точного часу в ході проведення дізнання не встановлено, ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем сірого кольору марки "Renault Logan", державний номерний знак НОМЕР_2 , проїжджаючи блокпост "Купол", що розташований на перетині трас М-14 та Н-24, у межах Центрального району міста Миколаєва, була зупинена працівниками УПП в Миколаївській області. У ході перевірки документів працівниками УПП в Миколаївській області згідно "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1456, ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 17 червня 2022 року, що видане па її ім`я є підробленим, пред`явила завідомо підроблене посвідчення водія працівникам патрульної поліції з метою підтвердження своєї особи, тобто використала завідомо підроблений документ.

Посвідчення водія, яке ОСОБА_3 пред`явила працівникам поліції, не відповідає аналогічним бланкам, що знаходяться в офіційному обігу на території України, внаслідок чого ОСОБА_3 використала завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія.

Відповідно до письмової заяви, складеної у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачена не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Заява обвинуваченої щодо беззастережного визнання вини у пред`явленому їй обвинуваченні не викликає сумнівів у її добровільності.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує її дії за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання, що має бути призначене обвинуваченій, суд, відповідно до ст.ст.65-67 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, її особу, а саме те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання характеризується посередньо, на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченій покарання в межах санкції ч.4 ст.358 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 15.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6446-ДД) в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп..

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 15.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6446-ДД) в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.05.2023 року на майно, яке було вилучено 04.05.2023 року в ході проведення огляду місця події на території блокпосту "Купол", а саме: посвідчення водія, з серією та номером НОМЕР_3 від 17.06.2022 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Речовий доказ:

- посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , видане 17.06.2022 року, ТСЦ НОМЕР_4 , з вихідними типографським даними "ПК Україна" Зам. 22/5681. 2022р. ІІ кв." - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1