Справа № 471/248/23
Провадження №1-кс/471/173/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р.

Слідчий суддя Братського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , представника заявика адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна,

встановив:

До суду звернувся представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 09.03.2023 року у кримінальному провадженні №0000064 від 07.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме на автомобіль марки ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільний причіп марки ММ року випуску, д.н.з НОМЕР_2 та бензопилу марки «Fermer».

Клопотання мотивоване тим, що власниками вказаного майна є інші особи, майно було визнано речовим доказом та арешт накладений задля збереження речових доказів. Однак, посадовими особами органу досудового розслідування не вживаються заходи направлені на встановлення обставин правопорушення, наразі жодній особі не пред`явлено підозру, таким чином тривале позбавлення власників права користування майном порушують їх право власності.

Під час судового засідання захисник підтримав клопотання з мотивів викладених у заяві.

Прокурор вважав, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на те, що наразі досудове слідство триває, проводяться слідчі дії, призначено експертизи, тому питання скасування арешту є передчасним.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали клопотання та матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 09.03.2023 року було накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000064 від 07.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України на автомобіль марки ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільний причіп марки ММ року випуску, д.н.з НОМЕР_2 та бензопилу марки «Fermer».

Арешт накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження не встановлено наявність будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи власника або іншого володільця як арешт майна.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

Оскільки позбавлення прав володіння та користування автомобілем та автомобільним причепом надмірно обмежує права власників у можливості пересування та використання для особистих потреб, та тривале його перебування в органу досудового розслідування може призвести до його пошкодження, та з урахуванням необхідності збереження даного транспортного засобу як речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість передачі вказаного арештованого майна власникам на відповідальне зберігання та користування без права відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стосовно скасування арешту на бензопилу марки «Fermer» то в цій частині слід відмовити, оскільки наразі призначено трасологічну експертизу та вказане вилучене майно передано експерту для проведення експертного дослідження.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 09.03.2023 року на транспортний засіб ВАЗ 21043 державний НОМЕР_1 який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 .

Передати транспортний засіб ВАЗ 21043 державний НОМЕР_1 власнику ОСОБА_6 на відповідальне зберігання та користування без права його відчуження.

Скасувати арешт накладений ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 09.03.2023 року на автомобільний причеп марки ММ року випуску державний номер НОМЕР_2 який відповідно технічного талону транспортного засобу належить ОСОБА_7 .

Передати автомобільний причеп марки ММ року випуску державний номер НОМЕР_2 власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання та користування без права його відчуження

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,