Справа №591/4661/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/442/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника В/Ч НОМЕР_1 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника В/Ч НОМЕР_1 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава від 13 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000146,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2023 року у задоволенні скарги представника В/Ч НОМЕР_1 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава від 13 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000146 від 05 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, було відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що висновок слідчого про відсутність в діях ОСОБА_6 суб`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення, є вірним, а прийняте рішення про закриття даного кримінального провадження є законним та цілком обґрунтованим.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представника В/Ч НОМЕР_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити, скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у місті Полтаві про закриття кримінального провадження № 0000146 від 13 квітня 2023 року, за ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та продовжити досудове розслідування вказаного провадження.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що за обставинами даного провадження, сержант ОСОБА_6 проходив військову службу по мобілізації за контрактом (строком на 3 роки) у В/Ч НОМЕР_1 . Згідно направлення №50/102 від 10 березня 2022 року, наданого командиром військової частини, сержант ОСОБА_6 мав з`явитися до НВМКЦ «ГВКГ» (м. Київ) для проходження лікування, куди не з`явився, а з 16 березня 2022 року по 29 березня 2022 року проходив стаціонарне лікування у КНП «Конотопська центральна районна лікарня ім. акад. М. Давидова», тобто, з 10 березня 2022 року до 16 березня 2022 року (6 днів) останній був безпідставно за межами військової частини та вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Крім того, з 04 квітня 2022 року по 11 квітня 2022 року сержант ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування у НВМКЦ «ГВКГ» (м. Київ) куди був направлений наказом командира ще 10 березня 2022 року, тобто, з 30 березня 2022 року до 03 квітня 2022 року (5 днів) останній знову безпідставно перебував за межами місця служби. Таким чином, за період з 10 березня 2022 року по 11 квітня 2022 року, сержант ОСОБА_6 безпідставно перебував за межами військової частини 11 днів. Крім того, у період із 10 червня 2022 року по 12 серпня 2022 року ОСОБА_6 знову був відсутній на військовій службі без поважних причин.

Апелянт вказує, що у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що з 10 травня 2022 року по 27 травня 2022 року сержант ОСОБА_6 проходив амбулаторне лікування в КНП «Цент первинної медично санітарної допомоги №2» Подільського району м. Києва. При цьому, проходження амбулаторного лікування без відкриття лікарняного не звільняє від проходження військової служби і у такому разі військовослужбовець має повертатися до військової частини та звітувати про це своєму безпосередньому командиру, однак, сержант ОСОБА_6 надав лише довідку, а не лист непрацездатності за вказаний період та не надав направлення командира військової частини про направлення його на амбулаторне лікування.

Таким чином, сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 за контрактом, діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був відсутній на військовій службі без поважних на те причин та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості для цього, тобто, є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На думку апелянта, усім вищезазначеним обставинам слідчим, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, оцінки надано не було, не досліджено поважності причин відсутності ОСОБА_6 на військовій службі у вказаний період. Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим під час досудового розслідування було допитано в якості свідка лише ОСОБА_7 , і у рішенні слідчого взагалі відсутнє посилання на всі проведені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000146 процесуальні, слідчі (розшукові) дії, у зв`язку з чим вважати його законним та обґрунтованим підстави відсутні, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею враховано не було та свідчить про те, що у задоволенні поданої скарги про скасування постанови про закриття даного кримінального провадження було відмовлено безпідставно.

Про призначення даної справи до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

Від представника В/Ч НОМЕР_1 та прокурора надійшли заяви, в яких останні просять здійснити розгляд вказаного провадження за їх відсутності.

За таких обставин, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд поданої представником В/Ч НОМЕР_1 апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2023 року, за відсутності учасників даного провадження, а тому, перевіривши вказаної матеріали справи та матеріали кримінального провадження № 0000146, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За змістом ст.284 КПК України, під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої представником В/Ч А1376 апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів даного провадження вбачається, що за заявою командира військової частини НОМЕР_1 про те, що військовослужбовець вказаної військової частини сержант ОСОБА_6 в умовах воєнного стану без поважних причин 10 березня 2022 року не прибув до Національного військово-медичного клінічного центру « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в м. Київ для проходження ВЛК, до військової частини не повернувся та відсутній на даний час, до ЄРДР було внесено дані та розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000146 від 05 жовтня 2022 року, матеріали якого перебували у провадженні четвертого СВ (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР.

За результатом проведеного розслідування, 13 квітня 2023 року слідчим було прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні складу вказаного кримінального правопорушення, що стало підставою для звернення представника військової частини НОМЕР_1 зі скаргою про скасування вказаної постанови.

Під час розгляду вказаної скарги, слідчим суддею, з врахуванням матеріалів даного кримінального провадження, було встановлено, що сержант ОСОБА_6 з 25 жовтня 2021 року проходив військову службу по мобілізації за контрактом (строковим на 3 роки) у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку з погіршенням стану здоров`я та на підставі рапорту, 10 березня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 було видано наказ про вибуття ОСОБА_6 для проходження лікування до НВМКЦ «ГВКГ», який, в подальшому, у періоди - з 16 березня 2022 року по 29 березня 2022 року, з 04 квітня 2022 року по 11 квітня 2022 року, з 12 квітня 2022 року по 09 травня 2022 року, з 10 травня 2022 року по 27 травня 2022 року та з 30 травня 2022 року по 10 червня 2022 року перебував на лікуванні у різних медичних закладах. При цьому, згідно свідоцтва про хворобу №4031 від 12 серпня 2022 року, виданого лікарською комісією НВМКЦ «ГВКГ» ОСОБА_6 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Саме зазначені обставини і стали підставою для висновку про законність прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження, за відсутності в діях ОСОБА_6 суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яка характеризується прямим умислом.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі і ставити під сумнів їх законність та обґрунтованість підстав не вбачає, з врахуванням вірно встановлених обставин того, що нез`явлення ОСОБА_6 вчасно на службу та неможливість виконувати обов`язки щодо військової служби було зумовлено його хворобою, що у свою чергу, з врахуванням встановленого факту непридатності до військової служби, виключає його винність у вчиненні інкримінованого йому військового злочину

При цьому, колегія суддів вважає, що доводами апеляційної скарги представника В/Ч НОМЕР_1 правильність таких висновків жодним чином не спростовано, оскільки наявними в матеріалах кримінального провадження доказами підтверджується той факт, що органом досудового розслідування були застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Так, з матеріалів кримінального провадження №0000146, які були витребувані апеляційним судом у четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві вбачається, що слідчим було допитано ОСОБА_6 , зроблено запити до медичних закладів з метою отримання даних щодо хвороби останнього та з метою перевірки достовірності його показань щодо причин та періоду його відсутності у військовій частині, в якості свідка допитано його дружину ОСОБА_7 , яка повідомила, що отримавши 10 березня 2022 року направлення на лікування до НВМКЦ «ГВКГ», вони вирушили до м. Конотоп Сумської області через небезпеку прямувати до м. Києва, де знаходився вказаний медичний заклад, у м. Конотопі вони звернулись до ППД військової частини за допомогою, на що отримали лише погрози, при цьому, свідок вказувала на те, що вона весь час інформувала керівництво В/Ч НОМЕР_1 про місце їх перебування та надала цьому відповідні підтвердження, а також враховано і докази, якими підтверджується те, що після тривалого лікування за встановленим тяжким діагнозом, ОСОБА_6 був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, колегією суддів не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що досудове розслідування було проведено неповно, а постанова слідчого є незаконною.

При цьому, колегія суддів зауважує, що як у поданій скарзі на постанову слідчого, так і в апеляційній скарзі, апелянт вказує на недоліки досудового розслідування, посилається на його неповноту однак не зазначає, в чому конкретно це полягає, які обставини не були слідчим з`ясовані та що залишилось поза увагою слідчого судді.

Разом з цим, будь-яких обставин, за яких скарга представника В/Ч НОМЕР_1 про скасування постанови слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві про закриття кримінального провадження №0000146 підлягала б до задоволення, під час апеляційного перегляду не встановлено, як і не встановлено порушень при постановленні оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 червня 2023 року, якою представнику В/Ч НОМЕР_1 було відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава від 13 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000146 від 05 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника В/Ч НОМЕР_1 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4