Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

6 липня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 8 лютого 2023 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2023 у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000034, відмовлено.

Як вбачається з матеріалів провадження, 28.12.2022 ОСОБА_2 направив до Печерського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого, в якій просив зобов`язати повернути належне йому майно, а саме: грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, 2 400 євро та 20 000 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що грошові кошти були вилучені слідчим 13.05.2015 під час обшуку в кримінальному провадженні № 0000120 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Постанова слідчого, якою грошові кошти були визнані речовими доказами, скасована постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 від 13.09.2019, і дані про накладення на ці кошти арешту у кримінальному провадженні відсутні. Тобто ці кошти набули статусу тимчасово вилученого майна, яке згідно з ч.1 ст.169, ч.5 ст.171 КПК України має бути негайно повернуто.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що до скарги не долучено докази того, чи накладався арешт на вилучені кошти, копії постанови про визнання речовими доказами і протоколу обшуку, що позбавляє можливості встановити, що зазначене ОСОБА_2 майно було вилучено за місцем його проживання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження, посилається на положення ст.ст.8, 19, 55 129 Конституції України, якими визначено принцип верховенства права, гарантоване право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а також забезпечено право на апеляційний перегляд справи, рішення Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.55 Конституції України, висновки у постанові Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі № 757/49263/15-к, постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справах № 237/1459/17, № 243/6674/17-к.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження № 1-кс-2236/23 (ЄУН 757/521/23-к), вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Згідно з ч.3 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Отже, ухвала слідчого судді, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, за наслідками розгляду по суті, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що і зазначено в її резолютивній частині.

Посилання на з п.8 ч.1 ст.129 Конституції України, згідно з яким до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, є слушними. Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого є і однією із загальних засад кримінального провадження, що знайшла своє втілення у ст.24 КПК України, і кожному гарантується право на таке оскарження, однак у порядку та у спосіб, передбачені законом.

Про це ж зазначено і в рішенні Конституційного Суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011, що в аспекті конституційного звернення положення ч.2 ст.55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Наведене свідчить про те, що це право не є абсолютним.

Що стосується рішень Верховного Суду, про які йдеться в апеляційній скарзі, то вони ухвалені у справах, правовідносини в яких не є подібними правовідносинам у даному провадженні, і стосуються оскарження ухвал слідчих суддів, які не передбачені кримінальними процесуальними нормами. У цій же справі слідчий суддя діяв у межах свої повноважень згідно з ч.3 ст.26 КПК України, відповідно до визначеної ст.ст.303, 306 КПК України процедури і постановив ухвалу, яка передбачена ст.307 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 8 лютого 2023 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1