Справа № 405/2787/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої: ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003611 від 02.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2023 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме 29.07.2023, включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились, враховуючи, що обвинувачений внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння набув у володіння значну суму грошових коштів, які може вільно використовувати як для переміщення в Україні, так і за кордоном, та те, що останній перебував у розшуку по даному кримінальному провадженню свідчить про можливість ухилення ОСОБА_6 від явки до суду. Також, зазначив, що ОСОБА_6 тривалий час не має законного джерела отримання доходу, отже займається злочинною діяльністю з метою власного збагачення, що дає підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення. Окрім того, існує ризик впливу на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів.

Представник потерпілої підтримав прокурора та вказав, що процесуальне становище у ОСОБА_6 з моменту обрання запобіжного заходу і до сьогодні не змінилось, тому вважає за доцільне продовжити термін тримання під вартою останнього.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження запобіжного заходу, вказавши, що ризики, наведені прокурором не доведені, з досліджених доказів не вбачається події кримінального правопорушення, а свідки не вказують на борг обвинуваченого перед потерпіло, в зв`язку з чим, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховані правові позиції Європейського суду з прав людини та обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого.

Згідно з рішенням ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України» зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Так, ОСОБА_6 до його затримання 21.03.2022 не був працевлаштований, а отже не мав сталого джерела доходу. Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Окрім того, по даному кримінальному провадженню ОСОБА_6 було оголошено в державний розшук.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченим у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни їх показів на свою користь, оскільки останні не допитані в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів, тобто до 31 серпня 2023, включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

Відповідно до положення ч.5 ст.182, ч.3, ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , його особу, шкоду завдану потерпілій, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1342000гривень.

Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки визначені цією нормою права.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 31 серпня 2023, включно.

Визначити розмір застави у розмірі 500 / п`ятсот / прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1342000 / один мільйон триста сорок дві тисяч / гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0003611.

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти та зобов`язати, виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному проваджені.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Копію ухвали надіслати в ДУ Кропивницький СІ, для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7