КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - суддя доповідач по справі ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку підготовки до апеляційного розгляду за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року стосовно ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України та йому призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року та призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 суд продовжив на 60 днів, тобто до 19 травня 2023 року включно.

На даний вирок прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу і ухвалою від 08.05.2023 року, відповідно до вимог ст. 398 КПК України, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

08 травня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , який приймає участь у розгляді даної справи Київським апеляційним судом, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

В обгрунтування доводів клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 судом першої інстанції визнаний винуватим у вчиненні тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, неодружений, офіційно непрацюючий, а тому, враховуючи строк покарання, який призначено судом першої інстанції, є ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення тривалого покарання у разі набрання вироком законної сили.

Прокурор вважає, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, а тому, враховуючи, що строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу закінчується 19.05.2023 року, а розглянути справу у вказаний строк неможливо з огляду на те, що вона надійшла до Київського апеляціцйного суду лише 05.05.2023 року, прокурор вказує на необхідність продовження ОСОБА_5 обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою захисник ОСОБА_4 подала свої заперечення.

10 травня 2023 року від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому остання просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обгрунтувння доводів клопотання захисник, посилаючись на вимоги ст. 177КПК України та положення викладені в судових актах Європейського суду з прав людини, зазначає, що ризики, на які прокурор послався у своєму клопотанні про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою відсутні, а обставини, вказані у цьому клопотанні необґрунтовані. Апелянт вважає, що на період розгляду апеляційної скарги сторони обвинувачення наявні правові підстави для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження, національному законодавству України та практиці ЄСПЛ.

Доповівши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи свого клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заперечував проти клопотання захисника; пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу та заперечували проти клопотання прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 та доводи поданих клопотань, суддя-доповідач дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положеннями ст. 177 КПК України визначено, що підставами для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а й наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, зокрема переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі забезпечення виконання рішення суду, яке оскаржується, у разі, якщо суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду апеляційних скарг, залишить його без змін.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі прибувати в судові засідання за викликом суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України та на підставі ст.ст. 70, 71 КК України йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 суд продовжив на 60 днів, тобто до 19 травня 2023 року включно.

Перевіривши доводи наведені у клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, неодружений, офіційно не працюючий, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186 КК України, за які вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення тривалого покарання призначеного судом першої інстанції у разі набрання вироком законної сили, що вказує на необхідність продовження раніше обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, враховуючи тяжкість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців, та приймаючи до уваги наявність ризику переховування від суду з метою уникнення призначеного покарання, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Оскільки строк дії запобіжного заходу продовженого судом першої інстанці стосовно ОСОБА_5 закінчується 19.05.2023 року, а розглянути кримінальне провадження у вказаний строк неможливо з огляду на те, що з апеляційною скаргою прокурора воно надійшло до Київського апеляційного суду лише 05.05.2023 року, враховуючи, що відповідно до вимог ч.2 ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції, в даному випадку вирок Подільського районного суду м. Києва від 21.03.2023 року стосовно ОСОБА_5 , не набрав законної сили, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою повинен продовжуватися не на певний час, як це передбачено під час судового розгляду в суді першої інстанції, а до вступу оскаржуваного вироку в законну силу, тобто до розгляду поданої апеляційної скарги Київським апеляційним судом.

З огляду на вищевикладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 331, 401 КПК України суддя-доповідач, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , який приймає участь у розгляді даної справи Київським апеляційним судом - задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком Подільського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року законної сили, тобто до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду та утримувати ОСОБА_5 під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

доповідач у справі ОСОБА_1