Справа № 145/1729/20
Провадження №1-кп/145/41/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" вересня 2023 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в смт Тиврів в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному внесеному 10.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої 30.03.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.1 ст.289 КК України до 3 років обмеження волі, з випробуванням на 1 рік, 05.04.2023 ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від відбування покарання звільнена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженки смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

09.10.2020 приблизно о 18 год. 20 хв., ОСОБА_4 , маючи намір на крадіжку чужого майна, за попередньою змовою із ОСОБА_5 прийшли до яблуневого саду, що розташований на польовому масиві в с.Василівка Вінницького району Вінницької області.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи спільно, за попередньою змовою, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 , шляхом обривання та підбору яблук різного сорту помістили їх до 15 поліпропіленових мішків, які принесли із собою. Далі з місця злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 7031/20-21 від 16.10.2020, ринкова вартість одного кілограма яблук різноманітних сортів для промислової переробки становила 3, 00 грн.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 спричинили матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1330,50 грн.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.185 КК України визнали, розкаялися у вчиненому, визнали фактичні обставини справи.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 дала показання, що дійсно 09.10.2020 ввечері вона з ОСОБА_7 пішли до яблуневого саду в с.Василівка назбирали та нарвали яблук, склали їх у мішки та винесли з поля.У вчиненому кається.

ОСОБА_5 дала показання, що дійсно ввечері 09.10.2020 вона із ОСОБА_4 , взявши із собою мішки, прийшли на поле с.Василівка нарвали та назбирали яблук.У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинувачених є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повинні нести відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, оскільки таємно викрали чуже майно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної (раніше несудима; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра; позитивно характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття, обставин, які обтяжують її відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної (раніше судима, 05.04.2023 від відбування покарання звільнена, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра; позитивно характеризується за місцем проживання), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття, обставин, які обтяжують її відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складеної Вінницьким районним відділом №2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеної Вінницьким районним відділом №2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства; виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд стягує з обвинувачених витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік вона не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців вона не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 15 поліпропіленових мішків із яблуками загальною вагою 443,5 кг, повернуті потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи, тобто по 163 (сто шістдесят три) гривні 44 копійки.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_8