Справа № 462/4737/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000343 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 12.04.2023 близько 13:40 год., перебуваючи на території ВСП «Підзамчівська дистанція колії» по станції Клепарів, що на вул. Шевченка 125 у м. Львові, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, із метою особистої наживи і збагачення, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з платформи, де складувались запчастини з нової стрілочної продукції, які перебувають на балансі ВСП «Підзамчівська дистанція колії», викрав вкладиш з хрестовини Р-65 1/9, пр. 65109Ж01, вартістю 4 200 грн. без ПДВ, три болти, вартістю 240 грн. без ПДВ кожен, загальною вартістю 720 грн. без ПДВ, дві гайки, вартістю 62 грн. без ПДВ кожна, загальною вартістю 124 грн. без ПДВ, а всього на загальну суму 5044 грн., після чого з викраденим майном намагався покинути місце вчинення злочину, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівником охорони станції.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №58/2023 від 19.02.2023, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, у якій просить проводити судовий розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений, захисник та прокурор не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив провести судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини справи ніким не оспорювалися.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, так як обвинувачений вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна - крадіжку, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, особу винного, який визнав свою вину та розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №557 від 08.06.2023 року ОСОБА_4 може на час проведення експертизи та міг під час вчинення інкримінованих йому дій усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, лікувався в обласній психлікарні 5 разів, востаннє у 2018 році, у КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не звертався, перебуває на обліку з 09.06.2015 р. у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узавлежнень» з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю /матеріали кримінального провадження а.с.90-92, 95, 97/, такі пом`якшуючі обставини як щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені, завдана майнова шкода відшкодована, а тому виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки, а виправлення можливе без реального відбування покарання, із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року на речові докази у кримінальному провадженні №0000343 від 13.04.2023 року, а саме на 3 болти чорного кольору довжиною 45 см та 2 гайки, які поміщено в спецпакет № SUD4026280, вкладиш хрестовини 09Ж з ознаками іржі, який поміщено в спецпакет № WAR1760457, мотузку (стропу) оливкового кольору, яку поміщено в спецпакет № SUD2036217, накладено арешт, який слід скасувати. /матеріали кримінального провадження арк. 24-25, 26/, оскільки розгляд провадження завершено і вказані речові докази підлягають поверненню законному власнику.

Керуючись ст. 15, 50, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. 100, 174, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 /один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.

Речові докази: - три болти чорного кольору довжиною 45 см та дві гайки, вкладиш хрестовини 09Ж з ознаками іржі - повернути ВСП «Підзамчівська дистанція колії», при цьому скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 квітня 2023 року на речові докази у кримінальному провадженні №0000343 від 13.04.2023 року /матеріали кримінального провадження а.с. 20-21, 24-25, 26/;

- мотузку (стропу) оливкового кольору /матеріали кримінального провадження а.с. 26/ - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1