Провадження № 1-кс/204/2765/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новомилорадівка Криничанського району Дніпропетровської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

2 серпня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000106 від 20.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжений, у тому числі згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, Указом №259/2022 від 18.04.2022, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом №341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022, Указом №573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022, Указом №757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом №58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 8419 від 07.02.2023 та Указом №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 9259 від 01.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні. У невстановлених в ході досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 29.07.2023, у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою, що має вкрай негативне ставлення до державної влади України та її органів, виник злочинний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України. Так 29.07.2023, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 використовуючи власний мобільний телефон марки Iphone 11, IMEI НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з мобільною карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфсел» та номером абонента НОМЕР_3 , діючи з мотивів вкрай негативного ставлення до державної влади України та її органів, з метою реалізації власного злочинного умислу направленого на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, записав відео звернення до представників рф щодо необхідності нанесення ракетних ударів по будівлях СБУ, НП та органам влади, відео звернення із схвальною оцінкою дій військових рф, які нанесли ракетний удар по будівлі СБУ 28.07.2023, які розмістив у власному обліковому записі «ІНФОРМАЦІЯ_4» соціальної мережі «Instagram» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). В той же день, ОСОБА_4 , не відмовляючись від свого злочинного умислу, спрямованого на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, в обліковому записі «ІНФОРМАЦІЯ_4» соціальної мережі «Instagram» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) розмістив у розділі «Истории» відеозапис в якому ОСОБА_4 , говорить наступне: «Друзья я там писал заметку - русские надо ебашить по зданиям СБУ, по зданиям министерства внутренних дел, полиции и т.д. почему? потому что у нас власть дырявая. Просто некоторые подумают что не я заметку написал! Нет я! Я очень рад читать подобные новости! Так что Lets go», який був доступний у публічному доступі необмеженому колу осіб користувачів мережі інтернет та соціальної мережі «Instagram». Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, не відмовляючись від свого злочинного умислу, 29.07.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, виклав у власному обліковому записі соціальної мережі «Instagram» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у розділі «Истории» текстову публікацію наступного змісту - « ОСОБА_6 русские, тут у нас с властью проблемы, если есть супер-мощные ракеты ебашьте по зданиям СБУ, МВС, Полиции - от души буду рад читать новости - до всіх українців можете подякувати за провакацію», яка була доступна у публічному доступі необмеженому колу осіб користувачів мережі інтернет та соціальної мережі «Instagram». В подальшому, після набуття його текстовою публікаціює та відео зверненням значного розголосу у мережі інтернет, усвідомивши можливе настання для себе вкрай негативних наслідків у вигляді можливого притягнення до кримінальної відповідальності та осуду з боку співгромадян, з метою приховування власного злочину, у невстанволений досудовим розслідуванні час, ОСОБА_4 видалив вказані публікації у власному обліковому записі соціальної мережі «Instagram» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). 29.07.2023 вказані відео звернення та текстова публікація ОСОБА_4 були опубліковані в каналах Інтернет месенджера «Telegram» - « ОСОБА_7 », який нараховує 41,2 тис. користувачів та «Днепр ОПЕРАТИВНЫЙ», який нараховує 221,5 тис. користувачів. Таким чином створені ОСОБА_4 матеріали із виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, стали доступні для ознайомлення необмеженому колу осіб. Вказані висловлювання відповідно до висновку експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 289 від 01.08.2023 за результатами проведеної судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, сукупно є виправдовуванням ракетних ударів як складової частини збройної агресії Російської Федерації проти України, заперечення тимчасової окупації частини території України. Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у виготовлені та поширенні матеріалів що містять виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, кваліфікуються за ч. 2 ст. 436-2 КК України. У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець с. Новомилорадівка Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , безробітний, раніше не судимий, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 13 березня 2012 року Криничанським РВ ДУ МВС України в Дніпропетровській області, якому 02 серпня 2023 року повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 436-2 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, з посиланням на матеріали кримінального провадження, що підтверджують ці обставини. протоколом огляду від 29.07.2023; протоколом огляду від 31.07.2023; висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ в УСБУ у Дніпропетровській області № 289 від 01.08.2023; протоколом обшуку від 02.08.2023. Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176, ст.183 КПК України, тримання під вартою щодо ОСОБА_4 є винятковим та вбачається єдино можливим запобіжним заходом, оскільки останній перебуваючи на волі може переховуватись від органу досудового розслідування. Зважаючи, що ОСОБА_4 намагався перешкоджала кримінальному провадженню шляхом приховання (видалення) своїх дописів у мережів Інстаграм у вигляді текстових повідомлень до відеозаписів, то вказана підстава є обґрунтованою. Таким чином, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_4 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити вчинення інкримінованого або вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вважаю за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності. На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний, одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України. А саме, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Вказані ризики обґрунтовується наступним. Підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується злочин, покарання за яке передбачено на строк до п`яти років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Підозрюваному ОСОБА_4 інкримінується злочин, покарання за яке передбачено на строк до п`яти років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_4 має стійкі ідеологічні погляди та на теперішній час збройні сили Російської Федерації продовжують ведення агресивної війни проти України, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави вважати, що він, знаходячись на свободі, може в подальшому виправдовувати, визнавати правомірною збройну агресію Російської Федерації проти України, заперечувати тимчасову окупацію частини території України, знищити раніше розміщені відеозаписи тощо. У зв`язку з викладеним, до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З огляду на викладене, приймаючи до уваги особливу суспільну та державну небезпеку протиправних діянь ОСОБА_4 слід прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому щодо останнього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або приховати будь-яку з речей чи інформацію, що має значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у даному провадженні; вчинити нове кримінальне правопорушення.

Проте, у судовому засіданні знайшли своє підтвердження лише два ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також продовжувати вчинювати кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця реєстрації та проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням того, що даний злочин вчинено під час введення військового стану в Україні у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, та стосується виправдовування збройної агресії, негативного ставлення до державної влади України та її органів, слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 100 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 вересня 2023 року.

Визначити заставу у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади у разі наявності свій паспорт (паспорти), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до СВ УСБУ в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1