СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3550/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

представника заявника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк,

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк.

Заявник, з урахуванням уточнень, мотивує свою скаргу тим, що співставлення вилученого майна та резолютивної частини ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 24.05.2023 року свідчить про те, що було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не було надано. ОСОБА_3 добровільно надала доступ до мобільних телефонів для відшукування інформації, проте огляд мобільних телефонів під час обшуку слідчим проведеноне було. В межах кримінального провадження № №0000937 від 23.09.2022 року у ОСОБА_3 під час обшуку 09.02.2023 року здійсненого на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва, вилучено мобільний телефон, власність ОСОБА_3 та накладено арешт., про що він повідомив слідчого під час обшуку 31.05.2023 року. Тобто у ОСОБА_3 вже вилучено та арештовано мобільні телефони, якими він користувався до 09.02.2023 року. Мобільні телефони прибані взамін вилученим 31.05.2023 року після обшуку проведеного 09.02.2023 року та не могли містити інформацію про організацію незаконного перетину державного кордону України, тобто не могли містити інформацію про події, які відбулись у березні 2022 року. Оскільки вилучене майно - мобільний телефон та 18 аркушів паперу мають статут тимчасово вилученого майна, то на режим їх подальшого утримання повинні поширюватись вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчим не повернуто тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, направив до суду заперечення на скаргу у яких вказав, що будь-яких підстав щодо задоволення клопотання відсутні, оскільки в рамках кримінального провадження мобільні телефони, які не є тимчасово вилученим майном, оскільки на їх вилучення прямо наданий дозвіл слідчим суддею, визнано речовим доказом, на данний час досудове розслідування не завершене та тривають слідчі дії, у зв`язку з чим підстав повернення не встановлено.

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У відповідності до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлено постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що СВ ОВС ГСУ НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000937 від 23.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого чю. 3 ст. 332 КК України.

20.02.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва накладено арешт на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

24.05.2023 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

31.05.2023 року постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 визначено мобільні телефони (марки "Nokia" чорного кольору та "Samsung" чорного кольору у чохлі синього кольору) та зберігати при матеріалах для проведення оглядів та призначень судових експертиз.

05.06.2023 року адвокат ОСОБА_6 направила старшому слідчому в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна особі, в якої його було вилучено.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 12.06.2023 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000937 відмовлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арештмайна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення,відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Виходячи з принципів змагальності та безпосередності дослідження доказів, враховуючи, що на мобільні телефони та чорнові записи прямо надано дозвіл на їх відшукування ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 24.05.2023 року, 31.05.2023 року та постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 31.05.2023 року їх визначено речовими доказами у кримінальному провадженні №0000937 для проведення оглядів та призначень судових експертиз, які не скасовані у встановленому законом порядку, клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна розглянуто та у задоволенні його відмовлено, про що 12.06.2026 року постановлено відповідну постанову, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 92, 94, 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1