Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/244/23
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Білилівка, Ружинського (Бердичівського) району, Житомирської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, -
10 лютого 2023 близько 20 год. ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходились у своєму будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , де між ними виникла словесна суперечка. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшла до свого малолітнього сина ОСОБА_7 , який на той час сидів на дивані та умисно нанесла останньому один удар дерев`яною колодою в область правої стопи та один удар вказаною дерев`яною колодою в область скроневої ділянки справа.
В результаті неправомірних дій, ОСОБА_4 спричинила своєму малолітньому сину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді саден в правій скроневій ділянці, на підошовній поверхні правої стопи, крововиливу на верхній повіці правого ока, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 , які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнала повністю, пояснила, що дійсно 10 лютого 2023 року близько 20 год., у неї з її сином . виникла словесна суперечка, під час якої вона нанесла ОСОБА_7 два удари дерев`яною колодою чим заподіяла йому тілесні ушкодження, . У вчиненому щиро розкаялась, просила суд суворо її не карати та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.
Отримавши показання обвинуваченої, що відповідають фактичним обставинам обвинувачення, враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.1 ст.125 КК України правильна, оскільки вона умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, пов`язаним з домашнім насильством, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, є раніше не судимою особою, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання за яким і зареєстрована, позицію законного представника неповнолітнього потерпілого, яка погодилась на запропоноване прокурором застосування до обвинуваченої обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є: - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.
З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої ОСОБА_4 , її відношення до вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу, визначивши його у максимальному розмірі, що визначений санкцією частини 1 ст.125 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України з урахуванням, отриманих в судовому засіданні відомостей щодо проявів не урівноваженості з боку ОСОБА_4 , суд ухвалює про направлення останньої для проходження програми для кривдників.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Згідно вказаного Закону, кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Як передбачено положеннями ч. 2 ст. 76 КК України, на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1цього Кодексу.
Враховуючи думку державного обвинувачення та законного представника потерпілого, дані про особу обвинуваченої, обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, суд вважає за необхідне застосувати до неї обмежувальний захід та направити останню для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.
Цивільний позов не пред`являвся.
Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи до обвинуваченої у кримінальному провадженні не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження також мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .