Справа № 585/2342/23
Номер провадження 1-кп/585/373/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючої судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 .

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000334 від 30.07.2023 року відносно ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

З Роменської окружної прокуратури 05 червня 2023 року до Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт № 0000334 від 30.07.2022 року, затверджений прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який ухвалою судді від 06 червня 2023 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання мотивувала тим, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та з огляду на характеризуючи дані про особу обвинуваченого інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_4 .

Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлює, що за вчинене ним кримінальне правопорушення передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років.

Крім того, останній ніде на даний момент не працює, не має постійного джерела доходу, не має власної сім`ї, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків за місцем мешкання, здатних забезпечити йому належну правомірну поведінку.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілих та свідків кримінальному провадженні) обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 достовірно знає місце проживання потерпілих та свідків, останньому в силу його процесуального статусу відомо їх анкетні дані, а тому є підстави вважати, що він матиме можливість незаконно впливати на них через застосування погроз або фізичної сили, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість вчинити інше кримінальне правопорушення) обумовлена тим, що ОСОБА_4 , вчинив інкриміновані йому злочини з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах свого майнового стану, відсутності офіційного працевлаштування та легального доходу. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння майнового кримінального правопорушення, востаннє вироком Роменського міськрайонного суду від 12.05.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 13.01.2022, що істотно підвищує ризик повторного скоєння аналогічних кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання та просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його адвоката, потерпілу, ознайомившись з клопотанням, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвала діє до 01.07.2023 року.

Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що суспільний інтерес в цій справі, який полягає в запобіганні вчиненню ОСОБА_4 нових злочинів та переховування від правосуддя, переважає над його правом на особисту свободу та недоторканість, а тому подальше тримання його під вартою, на цій стадії, коли розгляд справи лише починається, буде пропорційним суспільній меті.

Суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, приходить до висновку щодо необхідності , у зв`язку із зміною статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Доводи обвинуваченого та його захисника стосовно наявності в ОСОБА_7 захворювань оцінювались слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу. Суду доказів не можливості отримувати допомогу в умовах ізоляції ОСОБА_7 за наявними у нього захворюваннями не надано. Прокурор, як представник держави не навів аргументів на доводи сторони захисту, що суд розцінює як гарантію на можливість тримання ОСОБА_7 в умовах СІЗО з наявними у нього за захворюваннями.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 його майновий та сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, особу підозрюваного, наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно покласти на ОСОБА_4 обов`язки - прибувати на виклики до суду, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 314; частинами 2-3 ст. 315 статтею 316, 176-178, 183, 314-317, КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 діб до 19 серпня 2023 року до 15 год. 30 хв., або до дня внесення застави.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це прокурора та суд.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора, суду на першу вимогу;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає (с.Анастасівка Роменського району Сумської області), без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня застосування.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали для виконання надіслати ДУ Сумський слідчий ізолятор для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з моменту проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту отримання повного тексту ухвали.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана КАЛИВОД