КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001467 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Караганда Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_12 ,
представника цивільного відповідача ТОВ «КИЙТРАНС-2005» ОСОБА_13 ,
представника цивільного відповідача AT «СК «ІНГО» ОСОБА_14 ,
представник трудового колективу ТОВ «КИЙТРАНС-2005» ОСОБА_15

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 69 КК України зменшити розмір призначеного обвинуваченому покарання на чверть.

Скасувати призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

В апеляційній скарзі цивільний відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» (далі - АТ «СК «ІНГО») просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року в частині цивільного позову, а саме в частині стягнення шкоди заподіяної здоров`ю (витрати на лікування) у розмірі 30 045,13 грн та моральної шкоди у розмірі 1 502,27 грн з цивільного відповідача AT «СК «ІНГО» на користь цивільного позивача ОСОБА_10 - скасувати.

Змінити вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року по даній справі в частині цивільного позову ОСОБА_10 , а саме зменшити розмір шкоди заподіяної здоров`ю (витрати на лікування) з 46 645,90 грн до 16 600,77 грн, та моральної шкоди з 2 332,30 грн до 830,03 грн, яка підлягає стягненню з AT «СК «ІНГО» на користь ОСОБА_10 .

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до цивільних відповідачів АТ «СК «ІНГО» та ТОВ «КИЙТРАНС-2005» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнено з АТ «СК «ІНГО» 112 880,64 грн на користь потерпілого ОСОБА_10 , з яких:

63 062,44 грн сума страхового відшкодування збитку;

46 645,90 грн шкода заподіяна здоров`ю;

2 332,30 грн моральна шкода;

840 грн витрати, пов`язані із зберіганням мотоцикла на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів.

Стягнено з ТОВ «КИЙТРАНС-2005» 51 500 грн на користь потерпілого ОСОБА_10 , з яких:

34 000 грн в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди;

17 500 грн витрати на правничу допомогу.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 до цивільних відповідачів АТ «СК «ІНГО» та ТОВ «КИЙТРАНС-2005» відмовлено.

Вироком також вирішене питання щодо речових доказів та про стягнення процесуальних витрат.

За доводами апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання судом не було враховано даних, які характеризують обвинуваченого, що, як вважає захисник, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке призвело до призначення ОСОБА_6 надто суворого покарання.

Крім того, захисник вказує на те, що суд під час розгляду справи не вжив заходів щодо отримання даних, які характеризують ОСОБА_6 .

Апелянт зазначає, що суд у вироку встановив низку обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, при цьому жодної обставини, яка б обтяжувала покарання судом обґрунтовано встановлено не було.

Отже, як вважає захисник, у суду були усі правові підстави для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Щодо призначеного додаткового покарання, то апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 офіційно працевлаштований у ТОВ «КИЙТРАНС-2005» на посаді водія, що є його єдиним заробітком, тому позбавлення його права керування транспортними засобами погіршить його матеріальне становище та становище його родини.

За доводами апеляційної скарги цивільний відповідач AT «СК «ІНГО» не погоджується з вироком в частині стягнення з AT «СК «ІНГО» на користь ОСОБА_16 46 645,90 грн шкоди заподіяної здоров`ю та моральної шкоди у розмірі 2 332,30 грн.

Апелянт, вказує, що зазначені у ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я, у зв`язку з чим, AT «СК «ІНГО» звернулось до лікаря-експерта ОСОБА_17 .

Відповідно до розрахунку витрат у зв`язку із лікуванням потерпілого, складеного за результатом дослідження лікарем-експертом ОСОБА_17 вбачається, що цивільним позивачем пред`явлено чеки на загальну суму 46 653,90 грн, з них 40 018,77 грн відносяться до обґрунтованих витрат на лікування, моральна шкода становить 2 000,94 грн, при цьому сума у розмірі 6 635,13 грн не підтверджена належним чином (нечитабельні документи), оплата невідомих послуг.

В той же час, апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться рахунок на оплату № 2432 від 29 липня 2021 року ФОП ОСОБА_18 на суму 18 800,00 грн, в рахунку платником зазначено ОСОБА_19 , чек від 23 липня 2021 року на суму 710,00 грн, де платником зазначена ОСОБА_19 та рахунок на оплату № 1727 від 03 червня 2022 року ФОП ОСОБА_20 на суму 3 900,00 грн.

Апелянт вважає, що вказані рахунки не підтверджують, що саме цивільний позивач зазнав вказаних витрат на лікування на суму 23 410,00 грн.

Отже, як зазначає цивільний відповідач, обґрунтовані та доведені витрати на лікування складають 16 600,77 грн.

Щодо моральної шкоди, то апелянт, посилаючись положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначає, що така шкода становить 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже, оскільки обґрунтованою є шкода заподіяну здоров`ю у розмірі 16 600,77 грн, то відповідно розмір моральної шкоди складає 830,03 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 липня 2021 року, близько 22:02 год., водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автобусом марки «АТАМАN A-093H4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на освітленій ділянці проїзної частини вулиці Лесі Українки, в смузі для руху в бік залізничного переїзду, у м. Вишневе Бучанського району Київської області, в район будинку № 21, в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3.б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), будучи неуважним під час керування транспортним засобом, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховував на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, як наслідок своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, в порушення вимоги пунктів 10.1, 16.6 ПДР України, наблизившись до перехрестя із проїзною частиною вулиці Остапа Вишні, яка є другорядною дорогою, проявивши неуважність, не переконавшись в безпечності свого маневру та у відсутності транспортних засобів, які рухаються в зустрічному напрямку, виконуючи маневр повороту ліворуч виїхав в межі зустрічної смуги для руху в бік центру м. Вишневе, по якій в той час, в зустрічному напрямку рухався мотоцикл марки «КОVІ 250-4Т LIТЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , внаслідок чого відбулося зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу «КОVІ 250-4Т LIТЕ», реєстраційний номер НОМЕР_2 потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому шилоподібного відростку променевої кістки, дистального епіфізу променевої кістки лівої кисті, забій правої легені, забій м`яких тканин лівої щічної ділянки, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 10.1 та 16.6 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Під час апеляційного розгляду директор ТОВ «КИЙТРАНС-2005» ОСОБА_21 заявив клопотання про передачу ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу ТОВ «КИЙТРАНС-2005».

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_22 вчинив необережний нетяжкий злочин, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, раніше несудимий, кримінальне правопорушення вчинив вперше і на поруки не передавався, у вчиненому щиро розкаявся і визнав вину в повному обсязі, вибачився перед потерпілим та повністю компенсував завдану шкоду.

Також захисником ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 - ОСОБА_12 подані заяви про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею обвинуваченого на поруки трудовому колективу.

У суді апеляційної інстанції усі учасники провадження підтримали клопотання про взяття ОСОБА_22 на поруки трудового колективу ТОВ «КИЙТРАНС-2005» та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

В той же час, з урахуванням конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру допущених ОСОБА_6 порушень правил дорожнього руху, а також наслідків які настали у виді отримання неповнолітнім потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень, колегія суддів не вбачає підстав для передачі обвинуваченого ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу ТОВ «КИЙТРАНС-2005» та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу підприємства, є правом, а не обов`язком суду.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, щодо задоволення апеляційної скарги цивільного відповідача AT «СК «ІНГО» - заперечували.

Представники цивільних відповідачів AT «СК «ІНГО» та «КИЙТРАНС-2005»ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підтримали обидві апеляційні скарги.

Прокурори, потерпілий ОСОБА_10 , представник потерпілого ОСОБА_11 , законний представник потерпілого ОСОБА_12 щодо задоволення апеляційних скарг заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та цивільного відповідача АТ «СК «ІНГО» не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Висновки суду в частині доведення винуватості, кваліфікації дій обвинуваченого, ніким не оскаржуються.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, а також в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 до АТ «СК «ІНГО».

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Як видно з тексту оскаржуваного судового рішення, суд, призначивши ОСОБА_6 покарання, в повній мірі дотримався наведених вимог закону.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини вчинення злочину, зокрема те, що потерпілий рухався без ввімкненого світла в темну пору доби, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований на посаді водія, добровільно відшкодував потерпілому частину витрат на лікування.

Також суд врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, як обтяжують покарання судом обґрунтовано не встановлено.

З огляду на це, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 основного та додаткового покарання, визначених санкцією, ч. 1 ст. 286 КК України, у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Поряд з цим, судом одночасно прийнято рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

З такими висновками погоджується колегія суддів.

Щодо доводів захисника про наявність підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, без визначення додаткового покарання, то колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції у вироку обґрунтовано зазначив, що у даному конкретному випадку, з огляду на положення ч. 2 ст. 69 КК України, призначення покарання без додаткового покарання виключається.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

В той же час, суд першої інстанції, враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини вчиненого правопорушення, поведінку ОСОБА_6 після вчинення злочину, який заподіяну шкоду потерпілому частково відшкодував, а також думку прокурора та інших учасників судового провадження, які просили не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортним засобами, призначив додаткове покарання на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 286 КК України.

Отже, доводи захисника щодо залишення поза увагою характеризуючих даних обвинуваченого при призначенні додаткового покарання, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки всі перелічені обставини були враховані судом першої інстанції, що і відображено у вироку суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду щодо призначення ОСОБА_6 покарання у виді одного року обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік із одночасним звільненням від відбування основного покарання є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо доводів апеляційної скарги цивільного відповідача АТ «СК «ІНГО» про необґрунтованість розміру стягнення з АТ «СК «ІНГО»на користь ОСОБА_10 суми витрат на лікування та, з урахуванням цього, і моральної шкоди, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Зокрема, цивільний відповідач вважає, що наявний в матеріалах справи чек від 23 липня 2021 року на суму 710,00 грн не підтверджує витрат, понесених на лікування потерпілого.

В той же час, вказаний чек не був врахований судом під час визначення витрат, які підлягають стягненню з цивільного відповідача.

Щодо інших рахунків, на які посилається апелянт, а саме рахунка на оплату № 2432 від 29 липня 2021 року на суму 18 800,00 грн та рахунку на оплату № 1727 від 03 червня 2022 року на суму 3 900,00 грн, то колегія суддів вважає їх належними доказами.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що та обставина, що оплату медичних послуг та препаратів, необхідних для лікування неповнолітнього потерпілого здійснювали його батьки, зокрема і мати - ОСОБА_19 , жодним чином не впливає на обґрунтованість розміру витрат на лікування потерпілого.

Крім того, із наданих представником потерпілого чеків та інших доказів, які підтверджують витрати на лікування ОСОБА_10 , вбачається, що вони є достатньо читабельними, при цьому вказані у них медичні препарати придбані у період проходження лікування потерпілого, а види ліків і їхні назви вказують на те, що ці ліки використовувались саме для лікування травм потерпілого, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22 липня 2021 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 .

Очевидної невідповідності в цих даних колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Крім того, з урахуванням отриманих потерпілим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, апеляційний суд не вбачає підстав сумніватись, що вказані у чеках медичні препарати та засоби медичної гігієни були витрачені саме на його лікування, а тому суд обґрунтовано стягнув зі страхової компанії вказану суму у розмірі 46 645,90 грн, як шкоду заподіяну здоров`ю та відповідно моральну шкоду у розмірі 2 332,20 грн, що відповідає 5 відсоткам від заподіяної шкоди здоров`ю.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, на переконання колегії суддів, судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та цивільного відповідача Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання про передачу обвинуваченого ОСОБА_6 на поруки, відмовити.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та цивільного відповідача Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4