печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2023 року начальник першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 0001581 від 09.11.2022 арешту на речі, що вилучені 25.05.2023 під час обшуку приміщень військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме:зброю, боєприпаси та інше майно (спорядження), згідно відомостей військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2023 № 1647/4118 та № 1647/4117;металевий ящик з маркуванням «9х39 СППгсп, снайперские, 580 шт.»;два предмети схожі на гранати, з маркуванням «107 91-79т р»;два предмети схожі на запали УЗРГМ-2., з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку. Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань

за процесуального керівництва прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001581 від 09.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що військові службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та військовослужбовці НОМЕР_3 окремої роти охорони та обслуговування Командування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, а в подальшому НОМЕР_3 окремого батальйону охорони та обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ), діючи в умовах воєнного стану, викрали зі складу служби ракетно-артилерійського озброєння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зброю, боєприпаси та інше військове майно.

25.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 02.05.2023 у справі № 757/17207/23-к проведено обшук приміщень військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучені речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме не обліковані у військовій частині зброю, боєприпаси та інше майно (спорядження), згідно відомостей військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2023 № 1647/4118 та № 1647/4117, а також металевий ящик з маркуванням «9х39 СППгсп, снайперские, 580 шт.», два предмети схожі на гранати, з маркуванням «107 91-79т р» та два предмети схожі на запали УЗРГМ-2.

При цьому є достатні підстави вважати, що вилучена зброя, боєприпаси та інше майно (спорядження), можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Метою проведення обшуку було, зокрема, виявлення речей та документів, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, усіх документів щодо отримання, обліку, зберігання та передачі (відчуження) зброї, боєприпасів та іншого майна, а інших носіїв інформації.

Під час обшуку у приміщеннях військової частини НОМЕР_2 виявлена необлікована зброя, боєприпаси та інше майно (спорядження), які мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Статтею 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частиною п. 1 ч. 2 вищевказаної правової норми визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити. Накласти у кримінальному провадженні № 0001581 від 09.11.2022 арешт на речі, що вилучені 25.05.2023 під час обшуку приміщень військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, а саме:

- зброю, боєприпаси та інше майно (спорядження), згідно відомостей військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2023 № 1647/4118 та № 1647/4117;

-металевий ящик з маркуванням «9х39 СППгсп, снайперские, 580 шт.»;

-два предмети схожі на гранати, з маркуванням «107 91-79т р»;

-два предмети схожі на запали УЗРГМ-2. Ухвала підлягає виконанню слідчим/прокурором у кримінальному провадженні № 0001581 від 09.11.2022 року. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1