Справа №333/4611/23
Провадження №1-кс/333/1758/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000526, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, перебуває на посаді командира 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, молодшого сержанта, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з погодженим із прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07 червня 2022 року № 27 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду командира 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти (з охорони об`єкта №431) 1 стрілецького батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07 червня 2022 року № 155, ОСОБА_5 уважається таким, що приступив до виконання обов`язків по посаді.

20 жовтня 2022 року, за сімейними обставинами, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 жовтня 2022 року № 275, молодший сержант ОСОБА_5 вибув у відпустку та з дозволу командування залишив місце несення військової служби - місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з якого зобов`язаний був прибути о 08 годині 23 жовтня 2022 року.

23 жовтня 2022 року, о 08 годині, молодший сержант ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, не з`явився з відпустки на службу - до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_2 , (Арочний міст) та до теперішнього часу ухиляється від проходження військової служби, свої службові обов`язки не виконує, час проводить на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймає та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляє, тим самим незаконно перебуває за межами військової частини.

Таким чином, 23 жовтня 2022 молодший сержант ОСОБА_5 , умисно, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, будучи зобов`язаним з`явитися на військову службу - до місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, за адресою: АДРЕСА_2 , до нього не з`явився та, до теперішнього часу обов`язки військової служби не виконує, до місця несення військової служби безпідставно не прибуває, проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживає жодних заходів для з`явлення до місця військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового та цивільного управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

29 травня 2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У той же день письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог чинного законодавства, направлено за останнім відомим місцем мешкання ОСОБА_5 - за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із письмовим повідомленням про підозру, ОСОБА_5 направлені повістки про його виклик в якості підозрюваного на 10:00 год. 05, 06, 07 червня 2023 року для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій.

Крім того, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , разом із повістками про його виклик в якості підозрюваного направлено за місцем його роботи - до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - за місцем дислокації у АДРЕСА_3 .

05 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Запоріжжя, громадянину України, який має середню спеціальну освіту, перебуває на посаді командира 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, молодшому сержанту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Провина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- повідомленням про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення від 22.11.2022, яке надійшло з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

- матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за фактом дезертирства ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили обставини нез`явлення з короткострокої відпустки командира 1 відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону до місця служби.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 408 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Так, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри підозрюваного вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме нез`явлення до місця служби з відпустки, яке по своїй суті являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління з метою невиконання обов`язків військової служби.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 знятий з усіх видів забезпечення за місцем проходження служби, отже не має постійного джерела доходу, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та залишити територію України, і це також є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_5 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що на даний час, у зв`язку із початковим етапом досудового розслідування даного кримінального провадження, встановити всіх свідків не виявилося можливим, однак, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_5 , у випадку застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, які враховуючи початковий етап досудового розслідування ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

При цьому слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи військовослужбовцем, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, з 23.10.2022 до 05.06.2023 - протягом понад 7 місяців свідомо ухиляється від військової служби, незважаючи на те, що повідомлений про необхідність явки до правоохоронного органу, який здійснює досудове розслідування за фактом його самовільного залишення місця несення служби, так і до військової частини. У разі відмови в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що не забезпечить його належну процесуальну поведінку при проведенні досудового розслідуванні та судового розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме, зниження бойової готовності підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу, в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок самовільного залишення місця служби, сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_5 не можливо, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 408 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , значну суспільну небезпечність інкримінованого йому злочину, беручи до уваги, що військове кримінальне правопорушення у період воєнного стану, у вчиненні якого він підозрюється, є особливо тяжким та вчинене в той час коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана його протиправна діяльність створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України, сторона обвинувачення вважає за можливе не визначати розмір застави, оскільки вона не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав своє клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та посилався на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину визнав та пояснив обставини скоєного ним кримінального правопорушення, просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив залишити клопотання слідчого без задоволення, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний доглядає за хворою матір`ю.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000526, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29 травня 2023 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

У той же день письмове повідомлення про підозру, відповідно до вимог чинного законодавства, направлено за останнім відомим місцем мешкання ОСОБА_5 - за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із письмовим повідомленням про підозру, ОСОБА_5 направлені повістки про його виклик в якості підозрюваного на 10:00 год. 05, 06, 07 червня 2023 року для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій.

Крім того, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , разом із повістками про його виклик в якості підозрюваного направлено за місцем його роботи - до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - за місцем дислокації у АДРЕСА_3 .

05 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Запоріжжя, громадянину України, який має середню спеціальну освіту, перебуває на посаді командира 2 відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, молодшому сержанту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: повідомленням про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення від 22.11.2022, яке надійшло з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України; матеріалами службового розслідування, проведеного у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за фактом дезертирства ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили обставини нез`явлення з короткострокої відпустки командира 1 відділення 2 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону до місця служби.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 408 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суспільну небезпеку інкримінованого кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 408 КК України, який згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Так, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Про вказані наміри ОСОБА_5 вже свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин, а саме нез`явлення до місця служби з лікувального закладу, яке по своїй суті являється переховуванням від правоохоронних та інших державних органів, а також органів військового управління з метою невиконання обов`язків військової служби.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 знятий з усіх видів забезпечення за місцем проходження служби, отже не має постійного джерела доходу, не одружений, дітей не має, а тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та залишити територію України, і це також є обґрунтуванням ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_5 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Окрім того, слідчий суддя вважає, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що на даний час, у зв`язку із початковим етапом досудового розслідування даного кримінального провадження, встановити всіх свідків не виявилося можливим, однак, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а відтак ОСОБА_5 , у випадку обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може здійснювати тиск на них, які враховуючи початковий етап досудового розслідування ще не були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи військовослужбовцем, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, з 23.10.2022 до 05.06.2023 - протягом понад 7 місяців свідомо ухиляється від військової служби, незважаючи на те, що повідомлений про необхідність явки до правоохоронного органу, який здійснює досудове розслідування за фактом його самовільного залишення місця несення служби, так і до військової частини. У разі відмови в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість та невідворотність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що не забезпечить його належну процесуальну поведінку при проведенні досудового розслідуванні та судового розгляду.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції ОСОБА_5 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 буде саме тримання під вартою.

Відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 408 Кримінального кодексу України.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , значну суспільну небезпечність інкримінованого йому злочину, беручи до уваги, що військове кримінальне правопорушення у період воєнного стану, у вчиненні якого він підозрюється, є особливо тяжким та вчинене в той час коли весь Український народ героїчно протистоїть військовій агресії російської федерації, а також те, що вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана його протиправна діяльність створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки вона не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000526, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з 15 години 00 хвилин 06 червня 2023 року. Ухвала діє 60 (шістдесят) діб до 15 години 00 хвилин 05 серпня 2023 року включно.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та оголошений о 10 год. 00 хв. 07 червня 2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1