ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/328/23 Справа № 712/6462/23 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Черкаси, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 152 КК України

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.08.2023 з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 07.08.2023 включно з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри та вважав обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу, експертів. Про існування таких ризиків слідчий суддя вказав на суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків, потерпілу, її батьків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій зазначаючи про її необґрунтованість, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України були перелічені, а не доведені, є припущенням та здогадками слідчого та прокурора; слідчим суддею не було взято до уваги жодного доказу з наведених стороною захисту; потерпіла повідомила про вчинення кримінального правопорушення, якого не було; потерпіла під час показів повідомила про фактичні обставини, які не співпадають з показами свідків, при цьому вона та її матір телефонували свідкам та просили їх змінити покази; матір потерпілої тисне на всіх свідків у даному кримінальному провадженні, звертаючись із заявами до ГУНП з метою зміни показів; експертиза тілесних ушкоджень не має підтверджень з показами потерпілої.

Крім того, захисник зазначає, що під час перебування під домашнім арештом з 08.05.2023 по 23.05.2023 ОСОБА_7 його не порушував, а обраний запобіжний захід є занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за фактом зґвалтування групою осіб неповнолітньої ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 наказом начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області №386о/с від 16.12.2021 призначений на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Так, ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умисно та протиправно, з метою задоволення статевої пристрасті, з сексуальних мотивів, 06.05.2023 у період близько 01 год. 45 хв. до 02 год. 50 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітньою особою, всупереч її волі, застосовуючи фізичну силу та побої, знявши з останньої одяг та спідню білизну, вчинив щодо потерпілої дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним та оральним проникненням в тіло з використанням геніталій.

06.05.2023 о 16:12 год. ОСОБА_7 затримано слідчим в поряду ст. 208 КПК України, а 07.05.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23.05.2023 скасовано ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2023, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 04.07.2023.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, на даний час обґрунтовується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2023, згідно з яким отримано заяву про злочин від неповнолітньої ОСОБА_9 у присутності її матері (законного представника) ОСОБА_12 ; даними протоколу невідкладного обшуку, проведеного 06.05.2023 в квартирі АДРЕСА_3 ; показаннями потерпілої ОСОБА_9 , наданими нею під час допиту 06.05.2023 та проведення слідчого експерименту 11.05.2023; висновками експерта від 10.05.2023 та 15.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз ОСОБА_13 ; висновками експерта від 18.05.2023 за результатами проведення судово-медичних експертиз підозрюваних; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших; вилученими 06.05.2023 речовими доказами; протоколами оглядів мобільних телефонів потерпілої та підозрюваних; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У кримінальному провадженні здійснена значна кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак внаслідок складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування в межах 2-місячного строку не виявляється за можливе.

На даний час, органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії спрямовані на збирання доказів винуватості підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, а також встановлення всіх обставин їх вчинення, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу: отримати висновки призначених постановами слідчого від 11.05.2023 експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС судових молекулярно-генетичних експертиз щодо речей, вилучених під час обшуку 06.05.2023 та добровільно виданих ОСОБА_9 , змивів зі статевих органів потерпілої та підозрюваних (очікуються у липні 2023 року); отримати висновки призначених постановами слідчого від 22.05.2023 експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» судово-психіатричних експертиз відносно підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (очікуються наприкінці червня-початку липня 2023 року); отримати висновок призначеної постановою слідчого від 22.05.2023 експертам Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_9 (очікується на початку липня 2023 року); отримати висновок призначеної постановою слідчого від 23.05.2023 експертам Черкаського НДЕКЦ МВС судової психологічної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_9 (очікується наприкінці червня-початку липня 2023 року); отримати висновок призначеної постановою слідчого від 24.05.2023 експертам Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України судової психологічної експертизи із використанням комп`ютерного поліграфу відносно потерпілої ОСОБА_9 (очікується наприкінці червня-початку липня 2023 року); провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою перевірки отриманих даних, виявлення обставин, як тих, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваних, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Провести вказані дії у передбачений законом строк не представилося можливим внаслідок складності провадження, у зв`язку із необхідністю проведення значної кількості слідчих (процесуальних) дій для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи поведінку підозрюваних, які свою вину не визнають та тривалий час відмовлялися надавати показання по суті повідомленої підозри, чим не сприяють проведенню швидкого досудового розслідування.

Результати вищевказаних слідчих (процесуальних) дій, експертних досліджень, мають суттєве значення для судового розгляду, адже без їх проведення на даний час завершити досудове розслідування та надати належну оцінку діям підозрюваних у кримінальному провадженні неможливо, як і проведення цих слідчих та процесуальних дій у ході судового розгляду.

Без отримання зазначених вище доказів, стороні обвинувачення не вбачається можливим досягти цілей, направлених на всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки саме ці докази містять відомості, що підтверджують факт вчинення злочину та виключно вони дадуть змогу надати обґрунтовану правову оцінку діям осіб, причетних до вчинення вказаного злочину.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 26.06.2023 на підставі ст.ст. 219, 294, 295 КПК України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 06.05.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 07.08.2023.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про те, що ризики, зазначені в п.п. 1-4 ст. 177 КПК України, не зменшились, так, підозрюваний ОСОБА_7 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкцією ч. 3 ст. 152 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання;

2) знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, отриманими під час перебування на посаді в органах Національної поліції, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо подій, які досліджуються у даному кримінальному провадженні.

Будучи працівником правоохоронного орану, займаючи посади в органах Національної поліції, маючи спеціальну освіту, ОСОБА_7 орієнтується в порядку виявлення правопорушень та притягнення винних до відповідальності, у зв`язку з чим має спеціальні знання, які дозволяють йому володіти інформацією, які саме речі та документи мають істотне значення для встановлення обставин злочину, та у разі знищення, приховання чи спотворення яких можливо запобігти доказуванню обставин вчиненого ним злочину;

3) незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі, для уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання потерпілої, її батьків, свідків. ОСОБА_7 займав посаду в БПОП ГУНП в Черкаській області, а тому для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, з метою незаконного впливу на свідків та потерпілу, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, працюючи на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПОП ГУНП в Черкаській області, будучи працівником правоохоронного органу, на якого поширюється заборона використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом. Підозрюваний свою вину не визнає, не співпрацює зі слідством та від надання показань на даний час відмовляється.

Також, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на час вчинення якого обіймав посаду працівника правоохоронного органу, повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для правоохоронця, адже останній повинен був керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, однак вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України формує у суспільстві думку щодо безкарності працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів України.

У зв`язку з викладеним слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням, яким просив продовжити строк тримання підозрюваному ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження до 07.08.2023.

Розглядаючи дане клопотання слідчого слідчий суддя дослідив кожен з доводів клопотання слідчого та обґрунтовано зазначив, що з огляду на обґрунтованість підозри, підтвердженої матеріалами клопотання, про існування ризиків, вказаних слідчим, свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків, потерпілу, її батьків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу.

Слідчим суддею враховано обізнаність підозрюваного із способами та методами розслідування кримінальних правопорушень, враховуючи досвід його роботи працівником поліції та наявність зв`язків в правоохоронних органах, наявний ризик перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на експертів.

Крім того, слідчий суддя розглядаючи клопотання врахував дані про особу підозрюваного, який позитивно характеризується, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не порушував процесуальні обов`язки в період застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та те, що хоча ризик впливу на потерпілу об`єктивно зменшився внаслідок її допиту в судовому засіданні, проте на даному етапі завершення призначених у кримінальному провадженні експертних досліджень не зменшився ризик незаконного впливу підозрюваним на експертів, враховуючи обізнаність останнього із способами та методами розслідування кримінальних правопорушень, враховуючи досвід його роботи працівником поліції та наявність зв`язків в правоохоронних органах, а тому менш суворий запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування не забезпечить ризикам порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

Такі висновки слідчого судді спростовують доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які ґрунтуються на припущеннях та здогадках слідчого й прокурора.

А посилання в апеляційній скарзі, що слідчим суддею не були взяті докази сторони захисту спростовуються тим, що слідчим суддею були заслухані пояснення і самого захисника і підозрюваного, отже такі доводи адвоката зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішенням. Наразі досудове розслідування триває, в процесі якого буде надана оцінка доказам сторони захисту.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника підозрюваного, апеляційний суд констатує, що слідчим суддею вірно встановлено, що при продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри за ч. 3 ст. 152 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Крім того, на час вчинення злочину підозрюваний обіймав посаду працівника правоохоронного органу й повинен був усвідомлювати, що така поведінка є явно неприйнятною для пересічного громадянина, а для правоохоронця - взагалі не допустима, що формує у суспільстві думку щодо безкарності працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до правоохоронних органів України вцілому.

Крім того, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів слідчим суддею вірно враховано положення ч. 4 ст. 183 КПК України згідно з якими слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують продовження тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження запобіжного заходу обґрунтовано існують, зокрема, необхідність отримання висновків призначених у справі експертиз й проведення інших слідчих (розшукових) дій і в сукупності з даними про особу підозрюваного підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.06.2023 про продовження підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 152 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 07.08.2023 з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» без можливості внесення застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді