Справа № 369/9619/21
Провадження № 1-кп/369/849/23
В И Р О К

іменем України

02.05.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001160 від 18.06.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деребчин Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсіонера, інваліда ІІІ групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, -

встановив:

18.06.2021 року близько 10.40 велосипедист ОСОБА_11 , керуючи велосипедом «Либідь» проїхав залізничний переїзд станції «Вишневе» в м. Вишневе Бучанського району Київської області та продовжив рух в супереч пп. «в» п.6.6. ПДР України тротуаром вулиці Лесі Українки, а не проїзної частиною, як то передбачено п. 11.14 ПДР України, та на перехресті з вул. Вітянською допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка стояла на тротуарі.

В результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки, який відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожньо-транспортній пригоді велосипедист ОСОБА_11 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п. 11.14 (рух по проїзній частині на велосипедах дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд, дозволяється рух по узбіччю, якщо це не створить перешкод пішоходам), пп. «в» п. 6.6 (велосипедисту забороняється рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, крім дітей до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих), п. 6.7 (велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водії та пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу), а отже порушив і пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу та не відволікатися від керування цим засобом на дорозі) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 року.

Порушення водієм ОСОБА_11 п. 1.5, пп. «в» п. 6.6., п. 6.7, пп. «б» п. 2.3 ПДР України стало умовою та причиною настання дорожньої-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП, отримання потерпілою середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, вказав, що дорогою у велосипеда злетів цеп, тому він наїхав на дівчину, яка стояла на тротуарі, дівчина впала, він допоміг їй піднятися та спитав, чи все гаразд, після чого велосипед повів у руках та пішов додому, пізніше до нього приїхали працівники поліції. Шкоду потерпілій не відшкодовував, оскільки не мав на те грошей через невелику пенсію, перед потерпілою вибачився.

Потерпіла ОСОБА_7 суду повідомила, що 18.06.2021 року вона була травмована велосипедистом, оскільки лікувалась, то звернулась до суду з позовом про відшкодування 8890 грн. матеріальної шкоди, а також 25000 грн. моральної шкоди, оскільки травмування призвело до порушення її звичних життєвих зав`язків, вона не могла тривалий час займатися танцями.

При дослідженні письмових документів з`ясовано, що відомості до ЄРДР були внесені 18.06.2021 року за матеріалами правоохоронних органів у зв`язку з надходження на спецлінію «102» повідомлення від батька ОСОБА_12 про травмування доньки, в цей же день ОСОБА_13 подала заяву про залучення її до провадження у якості потерпілої, тяжкість отриманих нею тілесних ушкоджень визначена висновком екперта № 94/Е від 23-26.05.2021 року. Велосипед, на якому ОСОБА_11 наїхав на пішохода ОСОБА_7 , був справний (висновок експерта від 08.07.2021 року № СЕ-19/111-21/299980-ІТ).

Відповідно до висновку експерта від 29.06.2021 року № СЕ-19/111-21/29984-ІТ в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною подією, з технічної точки зору, велосипедист ОСОБА_11 повинен був керуватися вимогами пп. «в» п. 6.6, п. 11.14 ПДР України, а тому мав можливість уникнути зіткнення при виконанні цих пунктів ПДР України, і саме порушення вказаних пунктів ПДР стало причиною виникнення ДТП.

Отже, вислухавши показання обвинуваченого та потерпілої, дослідивши письмові докази, оцінивши всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_11 в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена, він винуватий у зіткненні з пішоходом, тому кваліфікує його дії за ст. 291 КК України як порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує вищенаведене, а також те, що ОСОБА_11 раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується позитивно, пенсіонер, інвалід ІІІ групи за загальним захворюванням, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що відповідно до ст. 66, ст. 67 КК України, пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено. Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ст. 291 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 291 КК України. Також, зважаючи на вік обвинуваченого, наявність у нього сталих соціальних зав`язків, суд звільняє ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні заявленого позову суд приходить до висновку, що вимога про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки витрати на лікування підтверджені відповідними фінансовими документами, а також вважає, що потерпілій завдана моральна шкода, так як через травмування для неї тривалий час було порушено звичний спосіб життя, та, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, частково задовольняє вимоги про стягнення моральної школи в сумі 5000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 8890 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто) грн. матеріальної шкоди та 5000 (п`яти тисяч) грн. моральної шкоди.

Врешті позовним вимог потерпілої відмовити.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 00001160 у розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 64 коп.

Речовий докази у справі - велосипед «Либідь», який повернутий власнику ОСОБА_11 , залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_14