Справа № 454/2722/22
У Х В А Л А

31.05.2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

та прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання начальника Червоноградського районного відділу державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого,

в с т а н о в и в:

Начальник Червоноградського районного відділу державної установи «Центр пробації» у Львівській області звернувся в суд з даним клопотанням та просить скасувати щодо ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання та направити останнього для відбування покарання, призначеного 02.102020р. вироком Горохівського районного суду Волинської області

Подання мотивує тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Горохівського районного суду Волинської області від 02.10.2020р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вказує, що ОСОБА_4 ухиляється від відбування призначеного судом покарання, не виконує порядок та умови відбування покарання, а також обов`язків, покладених на нього судом, зокрема не з`являється на планові реєстрації до органу пробації, вчиняє адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання суд дійшов до наступного висновку.

Підставою для звернення з даним клопотанням до суду стало те, що засуджений ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання з випробуванням та не виконує покладених на нього судом обов`язків, а саме неодноразова неявка на реєстрацію у встановлений день без поважних причин, які документально не підтвердженні.

Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до ст. 13 КВК України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560від 19.12.2003року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2ст.78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Із наведеного слідує, що у поданні та поданих до суду матеріалах, мають бути наведені докази того, що засуджена особа не з`явилась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у визначений день саме без поважних причин, а при розгляді подання судом, - ретельній перевірці підлягають доводи цієї особи про поважність причин такої неявки.

З матеріалів справи, а саме із пояснень ОСОБА_4 від 19.09.2022р. вбачається, що останній 01.08.2022р. та 05.09.2022 не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував на роботі.

Разом з тим, наведені у клопотанні органу пробації факти неявки засудженого ОСОБА_4 для реєстрації, з урахуванням наданих ним пояснень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Відтак, суд проаналізувавши матеріали особової справи, яким засуджений ОСОБА_4 вважає, що не такі не підтверджують суспільну небезпечність засудженого та злісне невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженого стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст.78 КК України та ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Водночас, суд враховує, що на засуджений ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, проте притягувався до адміністративної відповідальності.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_4 є передчасним.

Враховуючи вищезазначене та те, що уповноваженим органом з питань пробації не було надано достатніх доказів для того, щоб скасувати звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання та з урахуванням того, що засуджений може стати на шлях виправлення, а тому суд вважає, що клопотання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КПК України, ст.166 КВК України

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Червоноградського районного відділу державної установи «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбуття призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд.

Головуючий: ОСОБА_1