Провадження № 1-кс/686/3830/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ознайомившись із клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000611,

встановила:

09.05.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме на: банківський рахунок № НОМЕР_1 , номер картки № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000611 від 20.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.09.2022, близько 12:00 год., невстановлена особа перебуваючи у невстановленому місці, шляхом обману, зателефонувавши з мобільного телефону НОМЕР_3 , під приводом надання благодійної допомоги на потреби ЗСУ, заволоділа грошовими коштами, які було перераховано через додаток «Приват 24» з рахунку ТОВ «КЛР ЮА» НОМЕР_4 на рахунок № НОМЕР_5 перебуваючи по вул. Трудовій 1/1А у м. Хмельницькому, внаслідок чого ТОВ «КЛР ЮА» було завдано матеріального збитку на суму 50 000 грн.

Так, під час розслідування вказаного кримінального провадження надійшов рапорт від старшого лейтенанта оперуповноваженого УКР ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , відповідно до якого встановлено, що методом ініціативного пошуку та за допомогою можливостей УОТЗ ГУНП і Хмельницькій області встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть бути причетні наступні громадяни України, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

15.12.2022 слідчим ВРЗЗС СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 проведено тимчасовий доступ до речей та документів та вилучено рух грошових коштів за рахунком № НОМЕР_1 , номер картки № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 .

15.12.2022 слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 проведено огляд вилученої інформації, під час якого було встановлено, що 21.09.2022 із банківського рахунку НОМЕР_4 , що належить ТОВ «КЛР ЮА» було здійснено перерахування грошових коштів в сумі 50 000 грн на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_4 .

Окрім цього, під час огляду документів встановлено, що на даний час грошові кошти не зняті та перебувають на банківському рахунку НОМЕР_1 .

15.12.2022 слідчим ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вилученої інформації речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000611.

Метою арешту майна є відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки вказані речі можуть бути використані як доказ та мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні» .

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У даному випадку клопотання прокурора ініціюється з підстави необхідності забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, прокурором до клопотання не долучено цивільного позову.

Також, прокурор у своєму клопотанні зазначає, що вилучена інформація про рух коштів за рахунком ОСОБА_4 постановою слідчого визнана речовим доказом, однак у порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання такої постанови не долучено, що позбавляє слідчу суддю можливості оцінити її зміст.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000611 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя