Справа № 175/3089/23
Провадження № 1-кп/175/151/23
Вирок

Іменем України

31 серпня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

а також потерпілого ОСОБА_6 і його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000166 відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП « ОСОБА_5 », проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:

22 березня 2023 року о 15.00 годині ОСОБА_5 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рибачив на річці поблизу вказаної садової ділянки. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень і з цією метою він, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до ОСОБА_8 та, використовуючи власну фізичну силу, умисно наніс останньому чотири удари кулаком правої руки по обличчю в область правої щелепи, від яких ОСОБА_9 впав на землю, після чого ОСОБА_10 умисно наніс йому три удари правою ногою по обличчю у область правої сторони голови.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа, синців підборіддя справа, на повіках правого ока та скаті носу справа, на обох губах зліва та справа, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).

Ці дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

03.07.2023 року на розгляд Дніпропетровського районного суду з Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра надійшов обвинувальний акт від 30.06.2023 року у кримінальному провадженні № 0000166 від 23.03.2023 року відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 року, обвинувальний акт розподілений на суддю ОСОБА_1 , який ухвалою від 05.07.2023 року призначив обвинувальний акт до розгляду у підготовчому засіданні.

13.07.2023 року до канцелярії суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 від 12.07.2023 року про затвердження Угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілими. До клопотання долучена Угода про примирення, укладена 10.07.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_12 і потерпілим ОСОБА_13 за участю захисника ОСОБА_4 і представника потерпілого ОСОБА_7 .

За змістом Угоди про примирення, формулювання та обсяг обвинувачення, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_5 із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є тотожними до наведених у обвинувальному акті від 30.06.2023 року.

В Угоді про примирення міститься інформація про беззастережне визнання ОСОБА_12 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в обсязі підозри та обвинувального акта у судовому провадженні.

Відповідно до даної Угоди сторони узгодили повне відшкодування завданої обвинуваченим ОСОБА_12 шкоди потерпілому ОСОБА_11 у загальному розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень, яке має бути здійснене шляхом виплати половини розміру спричиненої шкоди, що становить 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень під час підписання даної Угоди, та подальшої виплати іншої половини розміру спричиненої шкоди, що становить 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень - після затвердження даної Угоди про примирення судом, але не пізніше наступного дня після набрання вироком законної сили.

Сторони Угоди дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин і правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , а також узгодили покарання ОСОБА_14 за ч.1 ст.122 КК України у виді виправних робіт строком 6 (шість) місяців із відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми заробітку в дохід держави, із застосуванням ст.75 КК України та визначили іспитовий строк 1 (один) рік із покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Сторони повністю усвідомлюють, що відповідно до ст.473 КПКУ наслідком укладання та затвердження Угоди про примирення є:

- для обвинуваченого - обмеженням права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 цього Кодексу;

- для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст.394 і 424 КПК України та позбавленні права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог відшкодування шкоди.

Крім того, сторонами угоди визначені наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в обсязі обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, а також повідомив, що угоду про примирення уклав добровільно, відшкодував завдану шкоду у повному обсязі та просить затвердити Угоду і призначити узгоджене покарання, з яким він згоден.

Потерпілий ОСОБА_6 у присутності свого представника ОСОБА_7 у суді підтвердив про отримання компенсації завданої шкоди у повному обсязі, що становить 70000 (сімдесят тисяч) гривень, і про добровільність укладення угоди про примирення, яку просив затвердити.

Представник потерпілого просила затвердити угоду про примирення, а поданий цивільний позов залишити без розгляду.

Захисник просив затвердити угоду про примирення, яка, на його переконання, відповідає вимогам закону, і призначити підзахисному узгоджене в Угоді покарання.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого з потерпілим покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим.

За приписом ч.1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Частина 3 статті 469 КПК України передбачає, що угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів і у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з частиною 5 цієї статті, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

За приписом ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Орган досудового розслідування встановив, що ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів.

Суд ураховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у інкримінованому йому злочині, в якому щиросердно розкаявся та повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, повідомив про добровільність укладення угоди.

За результатом перевірки угоди на її відповідність вимогам КПК України, судом не встановлено підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених у ч.7 ст.474 КПК України.

Судом при розгляді угоди про примирення також враховано наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого судового провадження. Умови угоди відповідають інтересам суспільства. Затвердження угоди свідчить про швидке здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення з метою виправлення останнього. Зазначене сприяє формуванню у суспільства невідворотності покарання за вчинене правопорушення.

Суд установив, що укладення угоди обвинуваченим і потерпілим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обґрунтованих підстав уважати протилежне судом не встановлено.

Фактичні обставини, описані в обвинувальному акті від 30.06.2023 року, формулювання обвинувачення, вказане в угоді про примирення від 10.07.2023 року, підтвердження ОСОБА_12 цих обставин і повне визнання ним своєї вини у присутності захисника, дають підстави суду для висновку про відповідність угоди вимогам кримінального та кримінального процесуального закону і про наявність усіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Суд, призначаючи покарання, виходить з наступного.

За інкримінований ОСОБА_14 злочин передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

На виконання вимог ч.5 ст.65 КК України суд при затвердженні вироком угоди про примирення призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд уважає, що визначене угодою покарання відповідає нормам КК України та інтересам суспільства й у частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним і достатнім.

Визначаючи строк випробування, передбачений ст.75 КК України, суд ураховує відомості про особу ОСОБА_5 , які відображені в обвинувальному акті та містяться у наданих прокурором матеріалах кримінального провадження № 0000166, а саме: вперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, займається суспільно-корисною працею, має сім`ю та зі слів - двох неповнолітніх дітей, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також установлені у підготовчому судовому засіданні обставини, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає необхідним встановити один рік іспитового строку.

На переконання суду, таке узгоджене з потерпілим покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

На досудовому розслідуванні 17.06.2023 року потерпілий ОСОБА_6 подав цивільний позов, у якому просив стягнути з ОСОБА_5 20000 грн. і 50000 грн. у якості відшкодування майнової та моральної шкоди (а.с.п.9-20).

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого повідомила, що ОСОБА_6 у повному обсязі відшкодовано шкоду, а тому просила залишити позов без розгляду. Потерпілий підтвердив ці обставини.

У зв`язку з цим і на підставі ч.7 ст.128 КПК України суд не розглядає у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілого.

Витрати на залучення експертів і речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.369,371-374,475 КПК України, суд -

ухвалив:

Угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000166, укладену 10.07.2023 року між потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

На підставі угоди про примирення визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та піддати узгодженому кримінальному покаранню у виді виправних робіт за місцем роботи строком 6 (шість) місяців із відрахуванням із заробітку 10 % в дохід держави.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Позовну заяву ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору і потерпілому.

Вирок може бути оскаржений сторонами до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1