Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/80/23
Провадження № 1-кп/506/34/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2023с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 01.11.2021року за №0000042 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кошарка Фрунзівського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України

за участю сторони обвинувачення

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

законного представника

потерпілої ОСОБА_7

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2021 року у темну пору доби повнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи разом з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у літній кухні ,яка розташована по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , з якою він тривалий час підтримував дружні стосунки, не досягла шістнадцятирічного віку, діючи з прямим умислом, з метою задоволення власної статевої пристрасті, за згодою ОСОБА_6 , отриманої в силу її загального фізичного та психологічного розвиту без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до останньої такого насилля, вчинив дії сексуального характеру -статеві зносини природним шляхом, вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 з використанням геніталій .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, маючи єдиний умисел на вступ з неповнолітньою ОСОБА_6 у статеві зносини, ОСОБА_3 у кінці квітня 2021 року у темну пору доби , перебуваючи разом з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку своєї сестри в АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , з якою він тривалий час підтримував дружні стосунки, не досягла шістнадцятирічного віку, діючи з прямим умислом, з метою задоволення власної статевої пристрасті, за згодою ОСОБА_6 , отриманої в силу її загального фізичного та психологічного розвиту без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до останньої такого насилля, вчинив дії сексуального характеру -статеві зносини природним шляхом, вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 з використанням геніталій .

Продовжуючи свою протиправну діяльність, маючи єдиний умисел на вступ з неповнолітньою ОСОБА_6 у статеві зносини, ОСОБА_3 25 травня 2021 року приблизно з 00.00 г до 06.00 г , перебуваючи разом з неповнолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку своєї знайомої в АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , з якою він тривалий час підтримував дружні стосунки, не досягла шістнадцятирічного віку, діючи з прямим умислом, з метою задоволення власної статевої пристрасті, за згодою ОСОБА_6 ,отриманої в силу її загального фізичного та психологічного розвиту без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до останньої такого насилля, вчинив дії сексуального характеру -статеві зносини природним шляхом, вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_6 з використанням геніталій .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу його вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що познайомився з ОСОБА_9 у мережі Фейсбук .Йому відомо було , що останній не було 16 років. Вони спочатку переписувалися, а потім він приїхав, вони спілкувалася , ходили на прогулянки. Ще через деякий час вони тричі вступали у статеві відносини за обставин, вкладених у обвинувальному акті. Після останнього статевого акту ОСОБА_10 завагітніла і спочатку він мав намір проживати разом з нею, після народження дитини разом виховувати її, але не склалося . Йому відомо, що ОСОБА_10 народила дитину ОСОБА_11 розкаюється у вчиненому.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_10 дала аналогічні пояснення та підтвердила, що будь-яких насильницьких дій відносно неї обвинувачений не застосовував. Після смерті прийомного батька вона повернулася у дитячий будинок, де і було виявлено, що вона вагітна. Вона народила доньку, з якою зараз проживає у благодійному фонді . Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, не суворому покаранні не наполягає. Ї

Судом також були дослідженні письмові докази :

- витяг з ЄРДР №0000042 від 01 листопада 2021 року ,відповідно до якого до ВПД №2 Подільського РУП надійшов лист з ІНФОРМАЦІЯ_3 ,позбавлених батьківського піклування про те ,що неповнолітня вихованка 2006 року народження ,яка з 05 серпня 2014 по 16 червня 2021 року проживала у прийомній сім`ї ,і з січня по травень 2021 року зустрічалася і вступала у статеві стосунки з повнолітнім, вагітна. (а.с.79,80);

- лист ІНФОРМАЦІЯ_4 для дітей сиріт і дітей ,позбавлених батьківського піклування про те ,що неповнолітня вихованка 2006 року народження ,яка з 05 серпня 2014 по 16 червня 2021 року проживала у прийомній сім`ї ,і з січня по травень 2021 року зустрічалася і вступала у статеві стосунки з повнолітнім, вагітна.( а.с.88 );

- довідку сімейного лікаря Андрієво-Іванівської амбулаторії сімейної практики від 27.10.2021 року про перебування на обліку як вагітної ОСОБА_6 (а.с.90);

- копію свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , матір`ю якої записано ОСОБА_6 ( а.с.109)

- протокол огляду від 23 січня 2023 року ,з додатками та диском, відповідно до якого була оглянута особиста сторінка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,яка зареєстрована та розміщена в соціальній мережі «Facebook» ( а.с. 172-178) .

Зазначений диск був переглянутий у судовому засіданні ,і обвинувачений підтвердив ,що саме так виглядала вказана сторінка на момент його знайомства з потерпілою.

Відповідно до висновку судово - медичної молекулярно-генетичної експертизи №611 від 06 січня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю 99,9999 % ,таким чином, батьківство фактично доведено. (а.с.137-142) .

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 т.155 КК України, доведена і його дії правильно кваліфіковані як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких; також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Судом, відповідно до ст.66 КК України, беруться до уваги обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Так , обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання та роботи характеризується посередньо, щиро кається, і ці обставини суд визнає такими , що пом`якшують покарання обвинуваченого .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України, судом прийнято до уваги висновок щодо середнього ризику повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання, суд, проаналізувавши докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дає оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення , йогог характер та тяжкість , спосіб його вчинення, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись при цьому вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій. Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винуватого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, дотримання встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання норм Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі. Враховуючи все вище викладене, а також беручи до уваги позицію прокурора, потерпілої, які не наполягали на суворому покаранні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого на час ухвалення вироку не застосовувався, клопотань про застосування не надходило.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України та призначити покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Згідно із ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1