Справа №385/857/19
Провадження №1-кс/385/172/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон Кіровоградської області заяву начальника Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 від 02.06.2023 року про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі №385/857/19,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2023 року прокурор, який брав участь у судовому засіданні - начальник Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 звернулася із заявою про відвід слідчому судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 . Відвід мотивований тим, що на розгляд слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 01.06.2023 надійшла скарга в порядку п. 10 ч.1 ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000183 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України. Вказана скарга подана адвокатом підозрюваного ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 . Одним із доводів скарги, на думку скаржника, є «порушення строків, передбачених ст.219 КПК України та відсутності права повідомляти особі про підозру». На підтвердження даної позиції скаржником зазначено, що ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області (слідчий суддя ОСОБА_5 ) від 05.01.2021 відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000183 за ч.1 ст.240 КК України, оскільки зазначено, що минували строки, передбачені ч.1 ст.219 КПК України.

Таким чином, слідчим суддя, не надаючи оцінку законності прийнято рішення про закриття кримінального провадження, з урахуванням доводів скаржника, а також виходячи із загальних засад кримінального та кримінального процесуального законодавства, натомість передчасно висловив свою позиції щодо ситуації на майбутнє та можливого рішення слідчого, прокурора в порядку ч.10 ч.1 ст.284 КПК України, що відноситься до дискреційних повноважень зазначених учасників. Однак поза увагою залишено очевидну незаконну кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.240 КК України (як порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля), хоча зі змісту постанови вбачається, що предметом досудового розслідування є незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (мігматитів), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України.

Відтак, слідчим суддею ще в ухвалі від 05.01.2021 висловлено свою позицію щодо тих питань, які є предметом оскарження в даному судовому засіданні. Хоча станом на 05.01.2021 судова практика виходила з того, що викладені положення ч.1 ст.219 КПК України встановлює загальне правило, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Окрім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000183 за ч.4 ст.240 КК України, ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду від 14.03.2023 відмовлено в наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПАТ «Гайворонський спеціалізований кар`єр», розглядаючи клопотання прокурора, мотивуючи тим, що цим же суддею надавався зазначений дозвіл раніше ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду від 09.07.2019, хоча відповідно до положень ст.ст.165-166 КПК України встановлено інші наслідки невиконання ухвали та відсутні наведені підстави для відмови в прийнятті рішення.

Зазначені обставини дають підстави вважати наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заяву про відвід слідчому судді підтримала з підстав, наведених у заяві.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 вважає, що підстави, передбачені ст.75 КПК України для відводу судді ОСОБА_5 385/857/19, як слідчого судді у справі №456/1630/23, відсутні.

Вивчивши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Слід наголосити увагу на тому, що при розгляді заяви про відвід суд повинен встановити, чи вказані заявником дії можуть потягти сумніви в об`єктивності та неупередженості суду, та чи підлягають в даному випадку застосуванню правові приписи ст.75 КПК України.

Суд звертає увагу, що вичерпний перелік підстав для відводу судді передбачений ст.75 КПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваною, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

При розгляді даної заяви про відвід, відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує як джерело права практику Європейського суду з прав людини.

В силу ч. 2 ст. 8 КПК України у кримінальному провадженні застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у справі Мельник проти України (Melnik v. Ukraine), скарга № 72286/01, §22, ECHR 2006, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У справі «Білуха проти України», рішення від 09.11.2006, ЄСПЛ зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У справі «Ветштан проти Швейцарії», рішення від 28.10.1998 у справі важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, за наявності до того підстав, повинен заявляти самовідвід.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о.Бріюні, Хорватія, 17.10.2015) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Як на підставу для задоволення заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , прокурор вказує на те, що на розгляд слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 01.06.2023 надійшла скарга в порядку п. 10 ч.1 ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000183 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.240 КК України. Вказана скарга подана адвокатом підозрюваного ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 . Одним із доводів скарги, на думку скаржника, є «порушення строків, передбачених ст.219 КПК України та відсутності права повідомляти особі про підозру». На підтвердження даної позиції скаржником зазначено, що ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області (слідчий суддя ОСОБА_5 ) від 05.01.2021 відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження №0000183 за ч.1 ст.240 КК України, оскільки зазначено, що минували строки, передбачені ч.1 ст.219 КПК України. Відтак, слідчим суддею ще в ухвалі від 05.01.2021 висловлено свою позицію щодо тих питань, які є предметом оскарження в даному судовому засіданні. Крім цього, вказує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000183 за ч.4 ст.240 КК України, ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду від 14.03.2023 відмовлено в наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПАТ «Гайворонський спеціалізований кар`єр», розглядаючи клопотання прокурора, мотивуючи тим, що цим же суддею надавався зазначений дозвіл раніше ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду від 09.07.2019, хоча відповідно до положень ст.ст.165-166 КПК України встановлено інші наслідки невиконання ухвали та відсутні наведені підстави для відмови в прийнятті рішення.

Суд вважає, що незгода сторони із прийнятими суддею рішеннями не є підставою для недовіри останньому. Суд зазначає, що прокурор в заяві про відвід фактично надає оцінку судовим рішенням.

Так, прокурор вказує, що в ухвалі від 05.01.2021 р. слідчий суддя ОСОБА_5 , не надав оцінку законності прийнято рішення про закриття кримінального провадження, з урахуванням доводів скаржника, а також виходячи із загальних засад кримінального та кримінального процесуального законодавства, натомість передчасно висловив свою позиції щодо ситуації на майбутнє та можливого рішення слідчого, прокурора в порядку п.10 ч.1 ст.284 КПК України, що відноситься до дискреційних повноважень зазначених учасників.

Суд зазначає, проти чого не заперечує і прокурор, що ухвала слідчого судді ОСОБА_5 від 05.01.2021 р. по справі №385/857/19 не була оскаржена прокурором та набрала чинності.

Відмова слідчого судді в наданні дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ПАТ «Гайворонський спеціалізований кар`єр» не є тією обставиною, що викликає сумніви у неупередженості судді ОСОБА_5 .. Крім того, прокурор в судовому засіданні вказала, що слідчий суддя ОСОБА_5 в подальшому задовільнив клопотання прокурора та постановив відповідну ухвалу про обшук приміщень ПАТ «Гайворонський спеціалізований кар`єр».

Суд приходить до висновку, що доводи прокурора, викладені в клопотанні про відвід не містять підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчому судді, що передбачені ст. 75 КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді під час розгляду клопотання, тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75,76,80,81 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви начальника Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 від 02.06.2023 року про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у справі №385/857/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1