Ухвала

іменем України

23 травня 2023 року

м. Київ

справа № 641/682/18

провадження № 51- 1995 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 641/682/18 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло клопотанняпрокурора про направлення матеріалів кримінального провадження № 641/682/18 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з Ленінського районного суду м. Полтави до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року територіальну підсудність Комінтернівського районного суду м. Харкова було змінено на Ленінський районний суд м. Полтави.

Наразі в Ленінському районному суді м. Полтави перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000655

від 17 серпня 2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Справа перебуває на стадії підготовчого засідання.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харковавідновлено. Враховуючи наведене, прокурор вважає, що ведення правового режиму воєнного стану та відновлення територіальної підсудності районних судів м. Харкова є винятковим випадком в розумінні статті 34 КПК для зміни підсудності зазначеного кримінального провадження.

Крім того, вказує на те, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину є територія Слобідського району м. Харкова, що перебуває у межахтериторіальної юрисдикції Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Також акцентує увагу на тому, що підтримання публічного обвинувачення у даному провадженні здійснюється прокурорами Харківської обласної прокуратури, які знаходяться в м. Харкові, що, як вважає прокурор, вказує на наявність об`єктивних перепон щодо участі прокурора у судових засіданнях.

Окрім того, прокурор зазначає про те, що обвинувачений знаходиться на тимчасово окупованій території, а саме в м. Луганськ, його захисник, свідки та група прокурорів знаходяться в різних районах м. Харкова, тобто поза межами м. Полтави та Полтавської області. При цьому прокурор вказує на місце проживання свідків. Так, ОСОБА_7 мешкає в АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 - в Харківському районі Харківської області (м. Дергачі, територіальна юрисдикція Дергачівського районного суду Харківської області), ОСОБА_9 - у Новобаварському районі м. Харкова.

Вказані учасники справи не мають фізичної можливості виїжджати за межі міста та області у зв`язку із віддаленістю Ленінського районного суду м. Полтави

від м. Харкова та постійною загрозою ракетних обстрілів, також не завжди є технічна можливість для участі учасників судового провадження у засіданні в режимі відеоконференції. Водночас є проблема й у забезпеченні стороною обвинувачення речових доказів у судове засідання до Ленінського районного суду м. Полтави, зокрема через відсутність для цих потреб матеріально-технічних засобів, а їх переміщення в умовах воєнного стану також несе певну загрозу їх знищенням чи пошкодженням.

Враховуючи наведене, з урахуванням того, що всі свідки, захисник обвинуваченого та група прокурорів є мешканцями м. Харкова та Харківської області, прокурор вважає за доцільне направити кримінальне провадження для розгляду до Жовтневого районного суду м. Харкова (за місцем проживання свідка ОСОБА_9 ) з метою забезпечення оперативності й ефективності кримінального провадження, оскільки місце розташування зазначеного суду є найбільш наближеним до центральної частини м. Харкова, має зручну транспортну розв`язку та всім учасникам кримінального провадження з різних частин міста Харкова та області зручно доїжджати в судові засідання.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання прокурора. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши інформацію, надану Ленінським районним судом м. Полтави, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

У ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду.

Так, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Окрім зазначених вище обставин, які є підставами для обов`язкового направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, у ч. 1 ст. 34 КПК України визначені дискреційні підстави для передачі справи до іншого суду. А саме, до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

При цьому зі змісту абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК вбачається, що законодавцем чітко встановлено критерії визначення суду, до якого у виняткових випадках до початку судового розгляду з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд кримінальне провадження, і до таких критеріїв відносяться місце проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Враховуючи дані щодо місця проживання учасників судового провадження, яка підтверджується повідомленням з Ленінського районного суду м. Полтави та копією обвинувального акта, а також інформацію щодо місця проживання свідків, надану прокурором, колегія суддів не може погодитися з доводами прокурора щодо необхідності направлення матеріалів кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до Жовтневого районного суду м. Харкова, оскільки з усіх учасників судового провадження, тільки один свідок мешкає в Новобаварському районі м. Харкова, що підпадає під територіальну юрисдикцію Жовтневого районного суду м. Харкова.

А відтак доводи у клопотанні прокурора щодо наявності передбачених в абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України підстав для передачі даного кримінального провадження з огляду на виключні обставини на розгляд саме до Жовтневого районного суду м. Харкова з метою забезпечення його оперативності та ефективності є непереконливими.

Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення клопотання прокурора про направлення матеріалів кримінального провадження №641/682/18 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів немає.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 34 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури про направлення матеріалів кримінального провадження №641/682/18 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3