Справа № 368/455/20
провадження № 1-кп/368/37/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000052 від 07.02.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Шпендівка, Кагарлицького району, Київської області, Україна, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у вчиненні злочину за ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07.02.2020 року, близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введені в дію з 01.01.2002, відповідно до якого «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», в порушення вимог п.2.9 в) Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України№ 1306 від 10.10.2001 та введені в дію з 01.01.2002, відповідно до якого «керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака», керуючи технічно-справним моторолером «HONDA DIO», без державного реєстраційного номеру, в порушення вимог п.2.1 а). Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введені в дію з 01.01.2002, відповідно до якого «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», рухаючись зі швидкістю 30-35 км/год. автодорогою сполучення Мирівка/Сущани, в смузі для руху, в напрямку до центра села Мирівка, в порушення вимог п.п. 2.3 б), д) ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, та на відстані 540 метрів від інформаційного дорожнього знаку «Мирівка», здійснив маневр ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.1.2 «в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів», та порушив вимоги п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків» і порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», вчасно не виявив автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався прямолінійно у зустрічному напрямку від центра села Мирівка, допустив зіткнення керованого ним моторолера «HONDA DIO», без державного реєстраційного номеру, з автомобілем ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир моторолера «HONDA DIO», без державного реєстраційного номеру, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 22/Е від 20.02.2023 у ОСОБА_7 , 1993 р.н., мали місце такі тілесні ушкодження: садни над лівим колінним суглобом; забійно-рвана рана м`яких тканин в середній та нижній третині лівої гомілки; травматичний відрив нігтьової фаланги III пальця лівої ступні; закритий перелом обох кісток лівої гомілки на межі середньої та дистальної третин їх діалізів.

Вищевказані тілесні ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), могли виникнути в строк та при обставинах зазначених в ухвалі про призначення експертизи, тобто 07.02.2020 під час ДТП, тобто їх виникнення може мати прямий причинно-наслідковий зв`язок із даним ДТП.

Садно за критерієм тривалості розладу здоров`я, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення степеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1005 року № 6», відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Забійно-рвана рана за критерієм тривалості розладу здоров`я, відповідно до п. 2.3.3 вищевказаних Правил...», відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

Травматичний відрив нігтьової фаланги III пальця лівої ступні за критерієм стійкої втрати працездатності відповідно до п.п. 2.3.2.а та 2.3.4 вищевказаних «Правил...» відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як вказане ушкодження згідно ст. 171.а «Таблиці процентів втрати загальної працездатності ...» інструкції про порядок організації та проведення лікарсько-страхової експертизи, призвело до втрати загальної працездатності у розмірі 5%.

Закритий перелом обох кісток лівої гомілки на межі середньої та дистальної третин їх діалізів, за критеріями тривалості розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя, відповідно до п.п. 2.2.1 та 2.2.2 вищевказаних «Правил ...», відноситься до тілесних ушкоджень середнього степеню тяжкості, так як вказаний перелом не призвів до розвитку небезпечних для життя явищ та для його зрощення потрібен термін більше 21 дня.

Таким чином, грубе порушення водієм моторолера «HONDA DIO», без державного реєстраційного номеру, ОСОБА_4 вимог пунктів 1.2, 1.5, 2.1«а», 2.3 «б», 2.3 «д», 2.9 «а», 2.9 «в» та 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У ході судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання в якому просить звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України гр. ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, так як з дня вчинення обвинуваченим нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Суд, обговоривши клопотання захисника з учасниками кримінального провадження, заслухавши думку прокурора який вважав обгрунтованим заявлене клопотання, обвинуваченого який підтримав клопотання , потерпілого який вважав обгрунтованим клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає клопотання захисника обвинуваченого обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин по ст.286 ч.1 КК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або чи виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до 6 місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки у разі вчинення кримінального проступку , за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, відповідно до обвинувачення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 07.02.2020 року, тобто строки притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України сплинули 07.02.2023 року.

Обставин, які б свідчили про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.49 КК України, судом не встановлено, згідно вимоги про судимість, нових злочинів не вчиняв.

Таким чином, на момент розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_4 передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення сплинув.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд закриває кримінальне провадження.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000052 від 07.02.2020 року закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити у користування користувачу ОСОБА_8 ;

- Мопед Honda Dio, реєстраційний номер відсутній залишити у користуванні власнику ОСОБА_9 ;

- Два спеціальні пакети 1958903 та 1958902 з рештками облицювання мопеда та автомобіля ВАЗ 21011 - знищити.

Копію ухвали учасникам кримінального провадження вручити негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1