Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9624/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Корпоративні рішення ЛТД», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000207 від 14.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 298, ст. 356 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що Подільською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 14.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 298, ст. 356 КК України.

Під час моніторингу засобів масової інформації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено ознаки можливого вчинення кримінального правопорушення.

Так, встановлено, невстановлені особи під приводом здійснення реконструкції намагаються зруйнувати будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться на території Історико-архітектурного заповідника « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно протоколу огляду від 12.08.2023 встановлено, ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_1 огороджена дерев`яним парканом, за яким знаходиться одноповерхова будівля, на якій виявлено частково розібраний дах.

З інформаційної мережі Інтернет (https://stroyobzor.ua/ru/kiev/news-city/na-podoli-khochut-zbuduvati-ofisniy-centr-zamist-starikh-maysteren) вбачається, що на вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 хочуть збудувати офісний центр на місці майстерень старого річкового порту, вказана Будівля була збудована у 1822 році та на сьогодні вона є останнім збереженим зразком забудови набережної того періоду. Наразі будівельники демонтували частину даху споруди, а на її місці планується спорудження семиповерхового апарт-готелю.

За інформацією інтернет видання будівлю планують повністю демонтувати. Активісти стверджують, що забудовник не отримав погодження «Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій».

Також встановлено, що будинок за адресою: Набережно-Хрещатицька, 13 розташований на території Історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ» та в межах Центрального історичного ареалу Києва, пам`ятки історії та ландшафту «Історичний ландшафт Київський гір та долини р. Дніпро». Крім того, будівля розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення «Культурний шар Подолу. Поділ (в межах вулиць Набережно-Хрещатицької, Введенської, Кирилівської, урочища Гончари-Кожум`яки) ІХ-ХVІІІ століття», охоронній зоні пам`ятки архітектури та містобудування, науки і техніки Комплекс Центральної електричної станції.

Вказана інформація та підтверджується поясненнями ОСОБА_5 , заявою ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

З вказаної публікації вбачається, що дозволу Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій» на проведення будівельних робіт немає.

Підставою для накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :85:371:0017, площею 0,3874 га є визнання її речовим доказом у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому КПК України, як матеріальний об`єкт, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що вказана земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій.

Метою застосування вказаного арешту є забезпечення збереження речових доказів, а саме вказаної у клопотанні земельної ділянки, шляхом заборони її відчуження та проведення будь-яких будівельних робіт на ній (демонтажу будівель, реконструкції, тощо) у тому числі здійснення нового будівництва.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :85:371:0017, площею 0,3874 га, яка перебуває у власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради із забороною відчуження, надання в оренду та проведення будь-яких будівельних робіт (демонтажу будівель, реконструкції, тощо) щодо об`єктів нерухомого майна, які на ній розташовані, а саме:

- нежилий будинок будівля (колишнє бюро інструментального господарства) літера Г, загальною площею, 219.6 кв. м реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- адміністративна будівля (літера Д), загальною площею 780.7 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

- службовий корпус двоповерховий (літера Е), загальною площею 609.1 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

- нежитловий будинок спортзал (літера Б), загальною площею 510.6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, у тому числі здійснення нового будівництва.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив про задоволення клопотання.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Надав письмові заперечення на клопотання про арешт майна.

Вислухавши прокурора та представника власника майна, дослідивши матеріали, що обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 1 ст. 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім цього, згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначена, зокрема, достатня, належна, допустима, достовірна сукупність доказів, що майно, щодо якого здійснюється клопотання, є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого кримінального правопорушення, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Як встановлено слідчим суддею, прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва 14.08.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 298, ст. 356 КК України.

Здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому відділу Подільського УП ГУНП у місті Києві.

Згідно з копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Подільською окружною прокуратурою м. Києва було виявлено, що невстановлені особи під приводом здійснення реконструкції намагаються зруйнувати будівлю за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 13-Б, яка знаходиться на території Історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ».

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що метою накладення арешту є забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки таке майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України. Крім того, прокурор зауважує, що вказана земельна ділянка є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Водночас, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що вищевказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилання прокурора на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є лише звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону.

Крім того, представником ТОВ «Корпоративні рішення ЛТД» до письмових заперечень на клопотання прокурора було долучено копію витягу з протоколу № 07/21/ІІІ від 08.07.2021 Департаменту з охорони культурної спадщини КМДА, копію довідки-погодження Інституту археології НАН України від 02.22.2021, копію експертного звіту (позитивного) щодо розгляду проектної документації на будівництво за проектом «Реконструкція з надбудовою нежитлової будівлі для влаштування ділового центру з закладом громадського харчування по вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ «Б» в Подільському районі м. Києва)», копію листа Міністерства культури та інформаційної політики України щодо погодження проектної документації від 04.10.2022, копію Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про погодження науково-проектної документації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 05.10.2022, копію дозволу Міністерства культури та інформаційної політики України ТОВ «Корпоративні рішення ЛТД» на проведення земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць, копію дозволу ДІАтаМУ на виконання будівельних робіт за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, буд. 13 Б від 22.12.2022.

З огляду на наведене, враховуючи, що прокурором не надано доказів необхідності накладення арешту, а представником ТОВ «Корпоративні рішення ЛТД» надано дозвільні документи, на відсутність яких при виконанні реконструкції (будівельних робіт) посилався прокурор, слідчий суддя не вбачає обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власників майна та інших осіб від невжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

За вищевикладених обставин клопотання прокурора про арешт майна задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 167, 168, 170-173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000207 від 14.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 298, ст. 356 КК України, про арешт майна залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_7