Справа № 473/2440/23
Номер провадження1-кп/473/238/2023
ВИРОК

іменем України

"09" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000243 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вознесенська Миколаївської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, яка не працює, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України не судимої,

- в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.03.2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме хлібопіччю марки «Mystery Home MBM -1207», шляхом зловживання довірою, прибула до місця мешкання своїх батьків, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, для задоволення власних потреб, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання неправомірної вигоди, шляхом зловживання довірою потерпілої, що виразилося в переконанні ОСОБА_6 в добропорядності своїх намірів, попросила у ОСОБА_6 її хлібопіч, щоб випекти хліб, пообіцявши при цьому повернути її одразу після використання, заздалегідь усвідомлюючи, що не збирається її повертати. Повіривши у добросовісність вказаної ОСОБА_7 інформації, ОСОБА_6 добровільно передала хлібопіч марки «Mystery Home MBM -1207» вартістю 2 391 грн. 20 коп., ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволоділа майном ОСОБА_6 , а саме хлібопіччю марки «Mystery Home MBM -1207» вартістю 2 391 грн. 20 коп., чим заподіяла потерпілій матеріальні шкоду на вказану суму.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні». У подальшому строк дії воєнного стану в державі неодноразово продовжувався, востаннє - Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 року.

В період з 24.02.2023 року по 08.03.2023 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебувала за своїм місцем мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, вона мала при собі ключі від вхідних дверей господарського приміщення, що належить її батькам, та у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить її батькові ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, направилась до приміщення господарського призначення, яке розташоване на території спільного багатоквартирного подвір`я, що по АДРЕСА_3 . Відчинивши ключем його вхідні двері, ОСОБА_7 проникла до сховища, звідки повторно, таємно викрала велосипед марки «Україна Super» вартістю 2 800 грн. Викотивши велосипед, ОСОБА_7 вийшла з приміщення господарського призначення, таким чином розпорядилась ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 2 800 грн.

В період з 24.02.2023 року по 08.03.2023 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 , перебувала за своїм місцем мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час, вона мала при собі ключі від вхідних дверей господарського приміщення, що належить її батькам, та у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить її батькові ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, направилась до приміщення господарського призначення, яке розташоване на території спільного багатоквартирного подвір`я, що по АДРЕСА_3 . Відчинивши ключем його вхідні двері, ОСОБА_7 проникла до приміщення, звідки повторно, таємно викрала алюмінієвий бідон ємністю 120 л. вартістю 655 грн., алюмінієву соковарку радянського виробництва вартістю 550 грн. та алюмінієву каструлю об`ємом 15 л. із кришкою вартістю 350 грн. Тримаючи викрадене майно в руках, ОСОБА_8 вийшла з приміщення господарського призначення, таким чином розпорядилась ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 1 555 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 винною себе в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.190 КК України визнала повністю і пояснила, що вона проживає з батьками в одному будинку, але у різних квартирах. В березні 2023 року вона попросила у матері хлібопіч, маючи намір закласти її, але матері про це не повідомила. Коли ОСОБА_9 дала їй хлібопіч, то вона одразу її заклала сусідові. Також обвинувачена зазначила, що у квартирі батьків вона таємно взяла ключ від господарського приміщення. Після чого вона пішла до сараю та взяла там велосипед батька, а через кілька днів, взяла з сараю соковарку, каструлю та бідон. Все це вона продала тому ж сусідові. Все майно батькам повернуто. В скоєному кається.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №88 від 26.04.2023 року, ОСОБА_7 могла у періоди часу, що відносяться до інкримінованих їй діянь, усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 застосування до неї примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України , визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_7 , які виразились в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), належить кваліфікувати за ч. 1 ст.190 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, належить кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України,є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обираючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень, а саме те, що це є кримінальний проступок та тяжкий злочин, висновок досудової доповіді, згідно якого виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити небезпеку для суспільства, але приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, те, що вона посередньо характеризується, в силу ст..89 КК України не судима, обвинувачена ОСОБА_7 , вибачилась перед потерпілими, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , просили обвинувачену суворо не карати, волі не позбавляти, зазначаючи, що вони є людьми похилого віку, а ОСОБА_7 є їх єдиною донькою, звертали увагу на зразкову поведінку обвинуваченої на теперішній час та допомогу їм з боку ОСОБА_7 у вирішенні будь яких побутових питань, звідси суд вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд також враховує вимоги ч. 2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винною в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст.190 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст.190 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з призначених покарань, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_7 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 500 (п`ятсот) грн.

Речові докази по справі: хлібопіч марки «Mystery Home MBM -1207» велосипед марки «Україна Super», соковарку, алюмінієву каструлю з кришкою, алюмінієвий бідон, які передані на зберігання ОСОБА_5 , залишити йому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя