Справа 688/2717/23
№ 1-в/688/105/23
Ухвала

Іменем України

18 липня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше судимого: 17.09.2008 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 20.01.2011 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

встановив:

28 червня 2023 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду в інтересах засудженого ОСОБА_5 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)».

В обгрунтування поданого клопотання послався на те, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.02.2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не скоїть нового кримінального правопорушення.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 26.06.2019 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.02.2018 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня фактичного затримання засудженого.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20.02.2020 року вирок Запорізького апеляційного суду від 26.06.2019 року щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Після проголошення вироку ОСОБА_5 був затриманий та відправлений для відбування покарання у ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)», після був етапований до ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)», надалі був відправлений до ДУ «Торецька виправна колонія (№ 2)», після цього був перемішений до ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». Вказав, що до засудження ОСОБА_5 проживав разом з батьками пенсіонерами у приватному будинку та на його утриманні знаходилась цивільна дружина, а також її дитина. Неофіційно працював. Щиро розкаюється у вчиненому та повністю відшкодував потерпілим заподіяну шкоду. Перебуваючи під слідством нових злочинів не вчиняв, став на шлях виправлення. Обставин, шо обтяжують покарання під час досудового розслідування встановлено не було.

Вказав, що з характеристики колонії слідує, що за сумлінну поведінку, ставлення до праці та за виконання покладених обов`язків ОСОБА_5 заохочувався. На виробництві установи працевлаштований, за характером спокійний, вину у скоєному злочині визнає повністю.

Також вказав, що під час відбуття покарання, хворіючи на енцефалопатію, у засудженого ОСОБА_5 неодноразово траплялися епілептичні напади, хвороба прогресує та потребує інтенсивного лікування. Додатково до цього у батька ОСОБА_5 стався ішемічний інсульт, тепер він не може ні вставати, ні ходити. Мати засудженого літня жінка та не може його нормально доглядати, грошей на сторонню допомогу в них не має. Батьки засудженого є пенсіонерами, отримають маленьку пенсію. ОСОБА_5 є єдиним сином, який з ними проживав та допомагав. Вважає, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. А тому просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

07 липня 2023 року начальник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання у Державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)», посилаючись на те, що останній чесним відношенням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Представник державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив їх задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 підтримав, просив їх задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 та начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотань заперечив, посилаючись на те, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, участь в програмах диференційованого виховного впливу приймає формально, просив з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та невідбутого строку покарання у задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні представника державної установи, засудженого, його захисника, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.02.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 26.06.2019 року вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.02.2018 року скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, засуджено ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. Збільшено розмір відшкодування з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди до 50000 грн. В решті вирок залишено без змін.

Початок строку: 13.02.2020 року, кінець строку: 13.02.2025 року.

Згідно довідки ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» станом на 07.07.2023 року невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 1 рік 7 місяців 6 днів.

Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення тяжкого злочину та на час розгляду клопотання відбув 2/3 строку покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підстава для умовно-дострокового звільнення складається з двох обов`язкових елементів: доведення засудженим сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення (дотримання режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого законних обов`язків; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин; постійна свідома участь у суспільно-корисній праці; систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи) та фактичне відбуття певної частини призначеного йому строку покарання.

Під виправленням засудженого слід розуміти усунення з його психіки порочних нахилів, що сприяють вчиненню злочину, та одночасне прищеплення йому таких поглядів і звичок у дисципліні праці і поведінці, у побуті, колективі, суспільстві, які виключають можливість вчинення нових злочинів.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Згідно характеристики, ОСОБА_5 з 14.02.2020 року тримався в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 12.03.2020 року відбував покарання в ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», допустив 3 порушення режиму відбування покарання, за що 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Мав одне заохочення.

З 11.03.2021 року відбував покарання в ДУ «Торецька виправна колонія (№ 2)». За період відбування покарання порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. 4 рази заохочувався адміністрацією установи.

З 10.04.2022 року відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)». За період відбування покарання характеризується наступним чином: порушень режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Один раз заохочувався адміністрацією установи за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

На виробництві установи не працевлаштований. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних розмов. Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт». Приймає активну участь у роботі самодіяльних організацій. До підвищення свого загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «Касандра» ЄРЗО, ризик вчинення повторного кримінал правопорушення та рівень втручання визначено низьким.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 13.10.2021 року (по відбуттю 1/3 строку покарання). Комісією установи відмовлено (протокол № 30 від 26.10.2021 року), на підставі заяви засудженого.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 13.08.2022 року (по відбуттю 1/2 строку покарання). Комісією установи відмовлено (протокол № 26 від 07.09.2022 року) як такому, що не став на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню від відбування покарання за формальними ознаками підлягає після 13.06.2023 року. (по відбуттю 2/3 строку покарання).

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2022 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено з огляду на те, що засуджений фактично не відбув частину покарання, за яку може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ухвала набрала законної сили 18.07.2022 року).

Засуджений ОСОБА_5 на профілактичному обліку установи не перебуває.

Адміністрація державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» вважає, що засуджений ОСОБА_5 заслуговує на застосування до нього заохочувальної норми чинного законодавства у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В той же час, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 бере участь лише у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт», незважаючи на наявність в установі 13 програм, вважає участь засудженого в даних програмах формальною, такою, що передує вирішенню поданих клопотань, оскільки попередньо в інших установах виконання покарань участі в будь-яких програмах диференційованого виховного впливу засуджений не брав. Також не приймав участі в організації виховних заходів.

Щодо участі в роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, то ні представник установи, ні засуджений із захисником не пояснили, в чому така участь засудженого ОСОБА_5 проявляється, що викликає обєктивний сумнів щодо активної участі засудженого в організації їх роботи.

Наявність у ОСОБА_5 6 заохочень за сумлінну поведінку та виконання обов`язків, погашення та зняття на момент звернення до суду із клопотаннями застосованих до нього 3 стягнень не є вирішальним, оскільки додержання ПВР колонії є обов`язком засудженого. Наявність у батька та метері матері засудженого пенсійного віку, а у батька також потреби в сторонньому догляді та хвороби, яка потребує інтенсивного лікування, також не є підставою для задоволення поданого клопотання.

Потягу до підвищення професійно-технічних навичок засуджений не проявляє, незважаючи на те, що у Шепетівському навчальному центрі №98 можна здобути 3 різних спеціальності.

Щодо роботи засудженого, то його робота по благоустрою місць позбавлення волі, перебування у складі будівельної бригади та на посаді бригадира, як пояснював представник установи в судовому засіданні, жодними письмовими доказами не підтверджена, а тому за вказаних обставин, суд позбавлений можливості оцінити ставлення засудженого до праці в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)».

Дослідивши обставини справи та всі письмові матеріали, суд вважає, що вказані матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, а наявні порушення, за які накладались дисциплінарні стягнення свідчить про нестабільну поведінку засудженого.

Враховуючи вищевикладене та тривалість невідбутого покарання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його особу, поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправних колоніях. Відтак, в задоволенні клопотань слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1