Справа № 592/5731/23
Провадження № 1-кп/592/398/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0000605, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2023, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України;

у с т а н о в и в:

25.02.2023, близько 09:00, ОСОБА_5 , діючи таємно, з корисливих мотивів, перебуваючи у кв. АДРЕСА_3 , де гостював у ОСОБА_7 , вирішив здійснити крадіжку належного йому майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було і за ним не спостерігали, ОСОБА_5 , діючи таємно, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовженим та діючого в Україні по теперішній час, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з бильця дивану, здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia С 21 ТА», вартістю 3328 грн, з сім-картою оператора «ВФ Україна», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_5 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

17.04.2023, близько 19:25, ОСОБА_5 , перебуваючи поруч компресорного заводу, який розташований по вул. Машинобудівників, 4-А, м. Суми, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_4 . В той момент у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне заволодіння майном останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи поруч компресорного заводу, який розташований по вул. Машинобудівників, 4-А, м. Суми, діючи відкрито, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовженим та діючого в Україні по теперішній час, з корисливих мотивів, самостійно, наздогнавши потерпілу зі спини, штовхнув її, від чого вона впала на землю та відчула фізичну біль. Відразу ж після цього шляхом ривку заволодів її майном, а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9А» з сім-картою оператора «ВФ Україна», жіночою шкіряною сумкою бренду «Christian Lacroix», жіночим гаманцем з замінника шкіри, окулярами для зору, чохол для окулярів, банківськими картками банків «А-Банк», «Ощадбанк», ключами від квартири в кількості 3 шт, шкіряним брелком, пачкою цигарок «Jade» з 19 цигарками, запальничкою «Fox», на загальну суму 3136,2 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_5 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_5 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що за наведених в обвинувальному акті обставин, перебуваючи на запрошення ОСОБА_7 в його квартирі, після ночівлі, вкрав належний останньому телефон, який лежав на бильці дивану, після чого здав в ломбард. В подальшому, усвідомлюючи свою провину, телефон викупив і видав працівникам поліції. Щодо епізоду по ч.4 ст.186 КК України показав, що у вечірній час йшов по вул. Машинобудівників, в безлюдному місці, побачив жінку, яка йшла попереду, вирвав у неї сумку, яку вона тримала в лівій руці, і побіг по залізничному шляху. При цьому потерпілу він не штовхав, ближче за півметра до неї не підходив, не бачив, як вона впала, оскільки біг, не озираючись. Поки біг, витіг з сумки телефон і гаманець, в якому було близько 100 грн, сумку залишив у гаражах, більше по ній не лазив. Невдовзі його затримали працівники поліції, яким він добровільно видав викрадений телефон і гаманець, під час проведення слідчого експерименту вказав на місце, де заховав сумку.

Час, місце, спосіб вчинених кримінальних правопорушень, крім наявності кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, мотив і мету, форму вини, а також кількість викраденого та розмір шкоди обвинувачений не оспорював.

Вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевняв, що зробив для себе належні висновки, вибачався перед потерпілою, просив суд не застосовувати до нього суворе покарання та надати йому можливість виправитись шляхом направлення на фронт для забезпечення безпеки держави від збройної агресії РФ.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі (а.с. 33).

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засідання показала, 17.04.2023 близько 19:30 йшла на роботу в ТОВ «Будоптторг» по вул. Машинобудівників, яка є глухою, безлюдною, захаращеною. Повернувшись, побачила, що за нею йде чоловік, інших людей навколо не було. Згодом відчула дуже сильний удар в спину, від якого почала падати вперед, і в цей момент вказаний чоловік вихватив у неї сумку і почав бігти. Вона кликала на допомогу, наздогнати його не могла. Сумка була об`ємною, червоного кольору, в середині якої були телефон, гаманець з сумою трохи більше за 100 грн, окуляри, косметичка, грошові кошти в кишеньці в сумі 1000 грн. Вона тримала її в лівій руці. Чим саме їй був нанесений удар, сказати не може. Вона дійшла до місця своєї роботи в напівзігнутому стані через біль в спині, охоронник викликав працівників поліції. Біль в спині відчувала ще тиждень, до лікаря не зверталась. Нападника вона запам`ятала за рисами обличчя, статурою та одягом. Цивільний позов нею не заявлявся, все викрадене майно їй повернуто працівниками поліції в повному обсязі, щодо покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, вибачення від нього не приймає, оскільки після вчиненого щодо неї злочину вона боїться сама ходити на роботу, перебуваючи на вулиці, постійно озирається.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що працює охоронником по вул. Машинобудівників, 4А, на цій території також розташована база за місцем роботи потерпілої. Навесні цього року, точної дати пригадати не може, ввечері він був на роботі. Розмовляючи з іншим працівником, помітив, що йде ОСОБА_9 , яка наблизившись до них, повідомила, що її пограбували, невідомий чоловік вдарив в спину, забрав сумку і побіг в напрямку вул. Героїчна. Він викликав працівників поліції. Потерпіла скаржилась на біль у спині та озноб, від виклику швидкої медичної допомоги відмовилась.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідка, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При цьому покази обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що потерпілу під час відкритого викрадення належного їй майна він не штовхав, суд до уваги не бере, як такі, що дані з метою пом`якшення відповідальності за вчинене, та такі, що спростовуються послідовними, логічними та узгодженими показаннями потерпілої та свідка. Підстави оговорювати потерпілою обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено, на призначенні суворого покарання вона не наполягала, цивільний позов про відшкодування зокрема моральної шкоди нею не заявлено.

Цілком благородним є висловлене ОСОБА_5 в письмовій заяві бажання стати на захист суверенітету та територіальної цілісності України, хоча таке і не виникало в останнього до моменту взяття під варту. Проте, до повноважень суду за наслідками розгляду обвинувального акту не належить направлення обвинуваченого проходити військову службу; подане у визначеному ст.616 КПК України клопотання прокурора про скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації в матеріалах справи відсутнє. Відтак заява ОСОБА_5 про направлення його на військову служби для здійснення захисту держави від збройної агресії РФ на заслуговує на увагу суду.

Також суд критично ставиться до тверджень захисника про відсутність в діях ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки вчинених кримінальних правопорушень в умовах воєнного стану за відсутності активних бойових дій на території м. Суми на початку 2023 року, оскільки відповідно до правової позиції, висловленої Касаційним кримінальним судом в ухвалі від 17.01.2023 (справа № 404/3367/22, провадження № 51-207ск23), щодо оцінки крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану (ч.4 ст.185 КК), кваліфікуюча ознака «вчинення злочину в умовах воєнного стану» не є тотожним поняттям до обставин вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на території України введений воєнний стан на строк 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений та діючий в Україні по теперішній час.

ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-IX від 03.03.2022 посилено відповідальність за кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

Відповідно до таких змін крадіжка, грабіж, вчинені в умовах воєнного або надзвичайного стану є особливо кваліфікованим складом злочину.

В даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив крадіжку 25.02.2023, грабіж - 17.04.2023, під час дії, в умовах воєнного стану. Відтак дії останнього підлягають кваліфікації саме за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Зважаючи на те, що під час судового розгляду ОСОБА_5 визнавав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, захисником також не оспорювались фактичні обставини цього кримінального правопорушення, висловлені адвокатом ОСОБА_6 під час судових дебатів припущення щодо наявних цивільно-правових відносин між потерпілим ОСОБА_7 та його підзахисним, за яких останній взяв мобільний телефон в рахунок принесених ним харчів і спиртних напоїв, є недоречними та не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вчинені ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України та ч.4 ст.186 КК України, віднесені до категорії умисних тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України- не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою віком 37 років, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимий, має неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований, військовозобов`язаний (на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває), за місцем мешкання характеризується формально, як особа, яка неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні, суд у відповідності до вимог ст.69 КК України, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях частини статті, остаточний строк покарання визначати відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим; що цілком відповідає тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстав для застосування положень ст.75 КК України не вбачається.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.ст.177, 178 КПК України, які підтверджують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Цивільний позов заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.4 ст.186 КК України з застосуванням ст.69 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17.04.2023, зарахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України строк тримання під вартою з 17.04.2023 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити в силі застосований обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1 283 (одна тисяча двісті вісімдесят три) грн 34 коп.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Нокіа С 21 ТА», IMEI НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та сім-карту оператора «ВФ Україна» з написом на картці № НОМЕР_3 та номером НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2023 у справі №592/3985/23 арешт скасувати;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9A», з IMEI НОМЕР_5 / НОМЕР_6 та сім-картою оператора «ВФ Україна» з прив`язаним номером « НОМЕР_7 »; грошові кошти, з них купюри номіналом 20 гривень - 4 купюри, номіналом 10 гривень - 1 купюра, номіналом 5 гривень - 3 купюри, номіналом 2 гривні - 1 купюра, монети у кількості 27 монет, з них номіналом 1 гривня - 9 монет, номіналом 2 гривні - 9 монет, номіналом 5 гривень - 1 монета, номіналом 10 гривень - 2 монети, номіналом 50 копійок - 4 монети, номіналом 10 копійок - 2 монети - після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.04.2023 у справі №592/4967/23 арешт скасувати;

-шкіряну сумку червоного кольору бренду «Christian Lacroix», пачку цигарок «Jade» з 19 цигарками, запальничку з назвою «Fox», гаманець з замінника шкіри кофейного кольору, банківську картку банку «А-Банк» з № НОМЕР_8 , ключі в кількості 3 шт., шкіряний брелок, окуляри для зору, чохол червоного кольору для окулярів, грошові кошти в сумі 950 грн. номіналом купюр 1 шт. 500 грн. № МБ 1303850, 2 шт. 200 грн. № ГЄ 6053931, АС 0392528, 1шт. 50 грн. № ПБ 3110497 - після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.04.2023 у справі №592/5351/23 арешт скасувати;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_9 виданий 17.11.2020, мобільний телефон марки «Samsung» з IMEI НОМЕР_10 , картонну коробку від сірників із вмістом 7 сірників, куртку сірого кольору - повернути власнику ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.04.2023 у справі №592/4967/23 арешт скасувати;

-сумку із тканини з назвою «Hello mumu» бірюзового кольору, пару рукавиць білого кольору, кепку чорного кольору з назвою «Forsage», 4 шкарпетки чорного кольору, пару трусів «Мачо» чорного кольору, пару шортів синьо-коричневого кольору, спортивні штани «Адідас» чорного кольору, кофту чорного кольору «Respect», підштаники чорного кольору, футболку синього кольору з білими вставками, 1 пару навушників, зубну пасту «Colgate», шнур для зарядки, договір про надання фінансового кредиту та застави № - повернути власнику ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.04.2023 у справі №592/5351/23 арешт скасувати;

- DVD-R диск з відеозаписом камер спостереження ПТ «Свіжа Копійка» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1