1-358/09
1-в/465/237/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Заступник генерального директора з експертизиКомунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 , звернувся до суду із заявою про продовження застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 23.03.2022 виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , які були продовжені на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, а тому за своїм психічним станом надалі потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Під час розгляду справи прокурор заяву підтримав.

Представник заявника подану заяву підтримав та просив задовольнити.

Захисник не заперечив проти задоволення заяви, враховуючи висновок лікарів-психіатрів.

ОСОБА_6 заперечив проти задоволення заяви.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з огляду на таке.

Встановлено, що постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.10.2009 стосовно ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру в умовах психіатричного закладу з суворим режимом нагляду.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2016 стосовно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру змінені на лікування у психіатричній лікарні з посиленим наглядом.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17.01.2020 стосовно ОСОБА_6 змінені примусові заходи медичного характеру на лікування в психіатричній лікарні зі звичайним типом нагляду.

Згідно з ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2021 стосовно ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 востаннє були продовжені Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2022.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців (ст. 95 КК України).

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до Висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 88 від 25.04.2023р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу. Незважаючи на проведене лікування досягти ремісії не вдалося. Психічний стан залишається нестабільним. Зберігаються структурно-логічні порушення мислення, емоційна нестійкість, періодична схильність до афективних спалахів, а також через відсутність критики пацієнта до свого стану та скоєного злочину потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

За переконанням суду, зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим та належним чином вмотивованим. Підстав ставити під сумнів правильність висновку суд не вбачає.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих примусових заходах медичного характеру, матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.

Таким чином, оскільки підстав для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не встановлено, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» - задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1