Справа № 489/236/23
Провадження № 1-кп/489/677/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

02 серпня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0001306 від 21.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комишани міста Херсона, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зі слів зареєстрованого по АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , наразі утримується у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», раніше судимого: 20.02.2015 Комсомольським районним судом міста Херсона за статтями 186 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 20.12.2019 Херсонським міським судом Херсонської області за статтями 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 71 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі; 24.09.2020 Корабельним районним судом міста Миколаєва за статтями 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі, з місць позбавлення волі звільнився за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 ,

встановив:

21.12.2022 близько 09:30 год. ОСОБА_3 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16.11.2022, перебуваючи у маршрутному таксі №91, автомобіля марки "МАЗ" моделі "206086", р.н. НОМЕР_1 , яке рухалось по проспекту Богоявленському у напрямку мікрорайону «Корабельний», на перехресті з вулицею Космонавтів, з корисливою метою, умисно, таємно із сумки потерпілої ОСОБА_7 намагався викрасти гаманець, який матеріальної цінності не становить, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 2500 грн. В подальшому, утримуючи при собі гаманець із грошовими коштами, ОСОБА_3 намагався залишити маршрутне таксі, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий пасажирами маршрутного таксі.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті, зокрема, що дійсно 21.12.2022, перебуваючи в маршрутному таксі № 91, яке рухалося по проспекту Богоявленському в напрямку мкр. «Корабельний», вчинив замах крадіжку гаманця, червоного кольору, із сумки потерпілої, яка в той час розмовляла по телефону, однак був затриманий пасажирами та доставлений до поліції. Зазначив, що кається, шкодує за вчинене та попросив вибачення, а також обіцяв не вчиняти кримінальних правопорушень в майбутньому.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала суду показання про те, що 21.12.2022 близько 09.00 години їхала у маршрутному автобусі № 91 по просп. Богоявленському м. Миколаєва і розмовляла по телефону. На перехресті з вул. Космонавтів автобус зупинився, відчинилися двері і вона відчула, як хтось потягнув її сумочку. Коли повернулася, то побачила обвинуваченого, який наполовину витягнув лівою рукою із її сумки гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 2500 грн, купюрами по 500 грн. В той час вона стала кричати, бити обвинуваченого та виштовхала його з «маршрутки», і він кинув гаманець їй під ноги. Вона його штовхнула і він упав. Інші пасажири автобуса затримали обвинуваченого та затягли до салону. Після того зателефонували до поліції і довезли обвинуваченого до вул. Янтарної, де передали поліцейським. Інших пасажирів в той момент, коли обвинувачений витягував гаманець, біля неї не було. Вона впевнена, що саме обвинувачений витягнув гаманець з її сумочки, оскільки бачила його руку, у нього на правому плечі висів рюкзак. Гаманець з грошовими коштами їй був повернутий. Шкода не заподіяна.

Свідок ОСОБА_8 надав суду показання про те, що працює водієм в маршрутному таксі № 91, що належить КП ММР «Миколаївпастранс». У 2022 році, точну дату не пам`ятає, в денний час перебував на маршруті, рухаючись по просп. Богоявленському, та під`їжджав до зупинки «вулиця Космонавтів», де почув, що пасажири стали кричати, що чоловік намагався викрасти гаманець у жінки та хотів вийти з автобуса. Вказаного чоловіка затримав інший чоловік, який сказав, що він у нього також хотів щось викрасти, і він перебував в салоні автобуса. Після того його попросили не відчиняти двері, щоб вказаний чоловік не вийшов. В подальшому за вказівкою пасажирів він довіз жінку, особу, яка намагалася викрасти у неї гаманець, та чоловіка, який його тримав, до зупинки «Янтарна», де вони вийшли втрьох до поліції. В автобусі розміщені чотири відеокамери, які фіксували те, що відбувалося всередині автобуса, відеозаписи були надані поліції.

Свідок ОСОБА_9 надала показання про те, що у грудні 2022 року, перед Новим роком, близько 09.00 годин, разом з потерпілою, яка розмовляла по телефону, їхали на маршрутному таксі по просп. Богоявленському м. Миколаєва. Вона стояла неподалік від потерпілої і чітко бачила останню. На зупинці «вул. Космонавтів» вона почула, як потерпіла закричала і накинулася на обвинуваченого, сказавши, що він щось у неї викрав. Далі вона побачила, як обвинувачений скинув на підлогу червоний гаманець прямокутної форми і вибіг назовні, після чого інший чоловік знову затяг його назад в автобус. Далі вона зателефонувала до поліції і повідомила про вказаний факт. В подальшому вона разом із потерпілою та обвинуваченим вийшли на зупинці, де їх чекали поліцейські.

Із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.12.2022 вбачається, що ОСОБА_7 звернулася до поліції з приводу того, що 21.12.2022 близько 09.30 годин невідома особа, перебуваючи в маршрутному таксі № 91, на зупинці вул. Космонавтів в м. Миколаєві, викрала її сумочки гаманець з грошовими коштами в сумі 2500 грн, але був затриманий пасажирами маршрутного таксі.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 21.12.2023, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та протоколу огляду місця події від 21.12.2022 з фототаблицею до нього, слідчим з дозволу ОСОБА_8 було оглянуто транспортний засіб марки "МАЗ 206" н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на ділянці місцевості біля буд. 451 по проспекту Богоявленському в м. Миколаєві Миколаївської області, на якому знаходяться двоє дверей для входу/виходу. В салоні транспортного засобу встановлені дві камери відеоспостереження.

Згідно із заявою ОСОБА_7 від 21.12.2022, протоколом огляду предмету від 21.12.2022 з фототаблицею до нього та розпискою ОСОБА_7 , остання добровільно видала поліцейським гаманець, червоного кольору, «Сheer Heart» з грошовими коштами в сумі 2500 грн, купюрами по 500 грн, які були оглянуті слідчим, після чого повернуті потерпілій ОСОБА_7 .

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.12.2022 вбачається, що 21.12.2022 ОСОБА_3 був затриманий на перетині просп. Богоявленського та вул. Космонавтів м. Миколаєва.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 23.12.2023 вбачається, що слідчим був оглянутий диск CD-R «Verbatim» з написом «Відео з автобуса крадіжка», на якому знаходяться три відеофайли, при перегляді яких було виявлено, що на них зафіксовано салон маршрутного автобусу за 21.12.2022 в період часу з 09.13 годин до 09.46 годин, біля задніх дверей. На позначці часу 09.45-09.46 годин зафіксовано, як біля дверей задньої частини автобуса стоїть жінка, біля неї поруч стоїть чоловік із капюшоном на голові та сумкою на плечі і його ліва рука знаходиться біля її сумочки. Коли двері відчиняються, то жінка хапає чоловіка за одяг та починає тримати, а він щось кинув на підлогу, після чого жінка нахиляється і піднімає. Далі з автобуса виходить інший чоловік і хапає вищевказаного чоловіка і заводить до автобуса, де разом з іншими пасажирами тримають.

При дослідженні вказаних відеозаписів за участю сторін обвинувачення та захисту судом було встановлено, що на ньому зафіксовано чоловіка, в якому обвинувачений впізнав себе, що стояв біля задніх дверей автобуса поруч із жінкою (потерпілою), яка розмовляла по телефону. На відео зафіксовано, як обвинувачений, стоячи лівим боком до потерпілої, своєю лівою рукою потягнувся в бік жінки до її сумочки і щось витягував звідти. Після чого потерпіла повернулася і штовхнула обвинуваченого, який кинув щось на підлогу, а потерпіла це підняла. Після того обвинувачений вийшов з автобуса, а інший пасажир знову завів його в салон автобуса, де разом з іншими пасажирами стали тримати.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем перебування під вартою - позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався; раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. Суд не визнає вказане в обвинувальному акті в якості пом`якшуючої обставини щире каяття обвинуваченого, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому діянні. Також вказана обставина може бути визнана такою, що пом`якшує покарання лише в тому разі, коли щире каяття було дієвим і включає в себе активні дії. Натомість суд враховує, що ОСОБА_3 жодного жалю з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, не висловив, належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та її осуду не зробив, а також не попросив вибачення у потерпілої, а навпаки, в ході судового розгляду не визнав свою вину та задавав численні питання потерпілій з метою змусити останню змінити свої викривальні показання щодо нього з приводу обставин вчинення ним інкримінованого злочину, і лише після дослідження судом всіх доказів під тиском сукупності зібраної доказової бази визнав свою вину та зазначив про наявність розкаяння, якого, на переконання суду, насправді не має.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_10 неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, за які відбував покарання у місцях позбавлення волі. Крім того, звільнившись з місць позбавлення волі, обвинувачений протягом нетривалого часу повторно вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, тобто належних висновків для себе не зробив.

Вищевказане, на переконання суду, свідчить, що попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувалися до обвинуваченого з боку держави з метою не лише його покарання, а й виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_3 , маючи не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості за вчинення умисних корисливих злочинів, знову вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, який був припинений шляхом його затримання безпосередньо на місці його вчинення, а також вибачення у потерпілої не попросив.

Крім того, ОСОБА_3 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, натомість шляхом вчинення корисливих кримінальних правопорушень задовольняє свої матеріальні потреби. Це доводить, що вчинення кримінальних правопорушень є наслідком свідомо обраного ОСОБА_3 способу життя, який він змінювати не бажає, реального негативного ставлення до вчиненого не виявляє та в дійсності свою злочинну поведінку не засуджує.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке є незакінченим, особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки інші види покарання є недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, з урахуванням того факту, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, за які відбував покарання у виді позбавлення волі, судимості за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, проте це не досягло мети його виправлення та запобіганню вчинення ним нового умисного тяжкого злочину.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. Витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, тому до набрання вироком законної сили необхідно залишити обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу затримання - з 21.12.2022.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 21.12.2022 до день набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Речові докази:

- гаманець з грошовими коштами в сумі 2500 грн - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_7 ;

- оптичний диск з відеозаписами з камер внутрішнього спостереження маршрутного таксі - зберігати в матеріалах кримінального провадження (судової справи).

Застосований відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1