УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

21 червня 2023 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчої у кримінальному проваджені старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 (далі слідча), в рамках кримінального провадження №0000015 від 14 квітня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 Кримінального Кодексу України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду кулеметника-сапера 3-го інженерно-саперного відділення 3-го інженерно-саперного взводу 3-ї інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, у проміжок часу із 02 години 00 хвилин до 02 години 40 хвилин 09 березня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , після чого перебував поза межами вказаної військової частини, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із виконанням обов`язків військової служби до 19 години 20 хвилин 03 травня 2023 року, після чого повернувся до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Окрім цього, солдат ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, з метою назавжди ухилитися від військової служби, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, близько 20 години 00 хвилин 23 травня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , після чого перебуває поза межами вказаної військової частини проводить час на власний розсуд, не пов`язаний із виконанням обов`язків військової служби, а отже останній у такий спосіб незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: матеріалами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_1 , актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , матеріалами військової частини НОМЕР_1 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий доводить, що стосовно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені у п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, а також у вчиненні тяжкого злочину у цій сфері, тобто вчинене повторно, тому він у зв`язку із покаранням, яке загрожує за вчинення кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

19 червня 2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідча суддя вважає вірогідним, з огляду на те, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Можливість підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення, слідча суддя вважає вірогідним, з огляду на те, що, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час виконання службових обов`язків, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності й територіальної цілісності України, що у подальшому і слугувало причинно-наслідковим зв`язком настанню негативних наслідків для держави України під час відсічі збройної агресії рф та дискредитації ЗС України.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Цвіклівці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей та осіб похилого віку не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України кулеметника-сапера 3-го інженерно-саперного відділення 3-го інженерно-саперного взводу 3-ї інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів без визначення розміру застави., з 21.06.2023 року до 19.08.2023 року.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за алресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА