Справа № 535/614/23
Провадження № 1-кп/535/283/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 28.03.2023 року за №0000478 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва Котелевського району Полтавської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, інвалідності не має, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання вибухових речовин, у червні 2022 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у лісовому масиві поблизу смт Борова Ізюмського району Харківської області, в якості знахідки незаконно придбав гранату, яку привласнив і незаконно переніс до себе додому в АДРЕСА_2 , де поклав її у своєму підвальному приміщенні, користувачами якого є сам ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_6 . Далі, у грудні 2022 року, ОСОБА_4 , в якості знахідки незаконно придбав порох зі знайдених ним у даному лісі патронів, який привласнив і незаконно переніс до себе додому в АДРЕСА_2 , та поклав його у своєму підвальному приміщенні, користувачами якого є сам ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_6 , де незаконно, не маючи спеціального дозволу, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (зі змінами та доповненнями), зберігав порох та гранату, не маючи на те передбаченого законом дозволу до 28 березня 2023 року для власних потреб без мети збуту.

У ході проведення огляду 28.03.2023 у підвальному приміщенні, користувачами якого є ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_6 , що знаходиться у першому під`їзді багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у присутності понятих та самого ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на корпус ручної гранати, який відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи, споряджений бризантною вибуховою речовиною А-IX-I (флегматизований гексоген), масою 114 грам та є корпусом гранати РГН промислового способу виготовлення, а також речовину масою 10 грам, яка відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи, є нітроцелюлозним (бездимним) двохосновним порохом, які ОСОБА_4 , діючи умисно та незаконно, в особистих цілях, незаконно придбав, носив та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 26.04.2023 року між прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробувальним терміном на строк встановлений судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

По справі цивільний позов не заявлено. По справі є процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у сумі 5334,24 грн, які слід стягти з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26.04.2023 у кримінальному провадженні, внесеному 18.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000478 про визнання винуватості, укладену між прокурором Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового кримінального правопорушення й зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023.

Речові докази у справі корпус ручної гранати РГН, споряджений бризантною вибуховою речовиною А-IX-Г (флегматизований гексоген), масою 114 грам, мінний підривач МУВ-4 без запалу без вибухової речовини, нітроцелюлозний (бездимний) двохосновний порох масою 10 грам, пластикову ємність, які передані на зберігання до кімнати зберігання зброї СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, знищити.

Стягти з ОСОБА_4 5334,24 грн (п`ять тисяч триста тридцять чотири грн 24 коп.) у рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1