Справа № 192/1406/23
Провадження № 1-в/192/169/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганець Дніпропетровської області, засудженого вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника колонії - ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається подання в режимі відеоконференції - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

Початок строку: 13.08.2020 року

Кінець строку: 13.08.2023 року

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дана особа засуджена більше двох разів до позбавлення волі за умисні злочини та за тяжкі злочини та звільняється з місць позбавлення волі 13 серпня 2023 року по закінченню строку покарання. За час відбування покарання засуджений характеризується негативно, допустив 10 порушень режиму відбування покарання за що має 10 стягнень. Заохочень не має, вперто не бажає ставати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та прокурор в судовому засіданні подання підтримали, а засуджений та його захисник заперечували проти встановлення адміністративного нагляду. Захисник просив відмовити у встановленні адміністративного нагляду з огляду на стан здоров`я засудженого. Засуджений посилався на те, що має тяжкі хвороби у зв`язку з чим планує лікуватися за кордоном, а тому просив не встановлювати адміністративний нагляд.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши подані матеріали, приходить до наступних висновків.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них. Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, зокрема, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Також ОСОБА_3 був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року позбавлення волі (а.с.4-5).

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 має дві судимості за умисні злочини.

За час відбування покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_3 характеризується негативно, допустив 10 порушень режиму утримання за що має 10 стягнень, заохочень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. В спілкуванні з працівниками установи не завжди ввічливий. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Вирішуючи питання про встановлення адміністративного нагляду, суд посилається на те, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 ст. 8 Конвенції та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.

Суд вважає, що втручання в право ОСОБА_3 на повагу до приватного життя ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та відповідні заходи, які просить встановити адміністрація колонії, переслідують законну мету запобігання злочинам.

Заборона ОСОБА_3 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборона відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив є необхідним у демократичному суспільстві, пропорційним законній меті, яка переслідується шляхом встановлення таких заборон з огляду на те, що ОСОБА_3 відбуває покарання за тяжкий та умисні злочини, допускав порушення режиму відбування покарання. Перебування його в будинку (квартирі) в нічний час також буде слугувати запобіжником в частині відвідування ним закладів, де продаються спиртні напої на розлив.

Пунктом «б» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 є особою, яка засуджена два рази до позбавлення волі за тяжкий та умисні злочини. Тому суд вважає, що в даному випадку є підстави для встановлення адміністративного нагляду.

Вирішуючи питання про строк адміністративного нагляду суд зазначає, що 1 рік та 6 місяців буде достатнім строком для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень ОСОБА_3 і здійснення виховного впливу на нього з огляду на його поведінку під час відбування покарання, яка хоча і свідчить що він не бажає ставати виправлення, проте не є злісним порушником режиму утримання. Докази про встановлення групи інвалідності суду не надано, а представник колонії підтвердив відсутність таких документів в особовій справі ОСОБА_7 .

Тому суд вважає, що підстави для встановлення адміністративного нагляду на мінімальний строк або для відмови в задоволенні подання відсутні.

Керуючись п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, відмовивши в задоволенні решти подання.

Заборонити ОСОБА_3 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборонити відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий: суддя ОСОБА_1