Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільського управління поліції в метрополітені ГУ НП у м Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Подільського управління поліції в метрополітені ГУ НП у м Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що ним за номером телефону 102 01.11.2021 року подано заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, яка була зареєстрована за номером п-4704 Від 1 листопада 2021 року Подільским Управлінням поліції в метрополітені ГУНП України в м. Київ. 3-го листопада на електронну адресу головного Управління національної поліції (в зв`язку з тим, що електронна адреса метрополітену повертала листи) заявником надіслано заяву про внесення відомостей в ЕРДР. У заяві він просив надіслати Витяг про внесення в ЄРДР згідно статті 214 КПК за електронною адресою (згідно закону України про звернення громадян за поправками від 2 липня 2015 року № 577-VIII про електронні звернення) та розпочати досудове розслідування. Але на даний час відомості до ЄРДР внесено не було і витяг заявнику не було надіслано.

В судове засідання заявник не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом заявити клопотання про відкладення судового засіданя на скористався.

Уповноважена особа органу, бездіяльність якого оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до положень ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав та способі передбаченими цим кодексом.

Слідчий суддя зважає на ці положення закону та, враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання, на підставі наданих заявником доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно із ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Заявник у своїй скарзі стверджує, що ним 01.11.2021 року подано заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, яка була зареєстрована за номером п-4704.

При цьому заявник не долучає до скарги копію заяви про вчинення кримінального правопорушення та доказ того, що він дійсно подав таку заяву до Подільського УП ГУНП у м.Києві.

Також він стверджує, що 03.11.2021 року на електронну адресу головного Управління національної поліції заявником надіслано заяву про внесення відомостей в ЕРДР. У заяві він просив надіслати Витяг про внесення в ЄРДР згідно статті 214 КПК за електронною адресою (згідно закону України про звернення громадян за поправками від 2 липня 2015 року № 577-VIII про електронні звернення) та розпочати досудове розслідування.

Проте заявник не надав підтвердження того, що вказане звернення, яке надіслано електронною поштою, було скріплено його електронним цифровим підписом.

Також зі скріншоту, який нібито підтверджує факт направлення електронного звернення на електронну пошту Управління національної поліції взагалі неможливо визначити, які документи були надіслані адресату.

Крім того, сама скарга на бездіяльність органу досудового розслідування також заявником не підписана.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, після надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення уповноважена особа на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана прийняти та зареєструвати вказану заяву.

Як визначено у ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 214 КПК України, статтей 2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 року по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України.

Аналізуючи зміст та матеріали скарги адвоката ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не долучено жодних письмових доказів, які б підтверджували обставини, на які він посилається у своїй скарзі.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 не надав ані саму заяву про вчинення кримінального правопорушення від 01.11.2021 року, адресовану до Подільського Управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Київ, ані доказів її направлення, ані доказів її отримання уповноваженими особами Управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Київ.

Отже, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Київ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є необґрунтованою, оскільки скаржник не надав доказів направлення ним та одержання уповноваженими особами Управління поліції в метрополітені ГУНП в м. Київ вказаної заяви про вчинення кримінального правопорушення, не підписав саму скаргу на бездіяльність, в її задоволенні слід відмовити.

Відтак, керуючись ст. ст. 22, 27, 107, 214, 303, 305-309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільського управління поліції в метрополітені ГУ НП у м Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1