УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року

м. Київ

справа № 756/3741/22

провадження № 51-4293 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 .

Обставини справи

1. За ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 5 грудня 2022 року, залишеною без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Києва,

звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 309 КК на підставі частини 4 статті 309 КК та закрито кримінальне провадження.

2. ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що він шляхом знахідки незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - кокаїн для власного вживання, без мети збуту.

Доводи касаційної скарги

3. У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на пункти 1 і 2 частини 1 статті 438 КПК, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

4. Доводи касаційної скарги зводиться до того, що суд під час підготовчого судового засідання не мав законних підстав для застосування положень частини 4 статті 309 КК, оскільки суд за власної ініціативи приймаючи рішення щодо витребування документів з лікувального закладу та допит свідка - лікаря, порушив принцип змагальності сторін.

5. Апеляційний суд не перевірив належним чином доводи апеляційної скарги прокурора щодо відсутності добровільного звернення ОСОБА_4 до лікувального закладу та початку лікування від наркоманії та надав неправильну оцінку наявним у справі обставинам.

Оцінка Суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

7. Суд касаційної інстанції відповідно до статті 433 КПК переглядає ухвалу апеляційного суду в межах поданої касаційної скарги, в якій не заперечується висновок суду про доведеність винуватості засудженого у вчиненні кримінально караного діяння, а також правильність його кваліфікації за частиною 1 статті 309 КК.

8. Положеннями частини 4 статті 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

9. Відповідно до статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника, а наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

10. Суд апеляційної інстанції переглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, зазначив, що районний суд дійшов правильного висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі положень частини 4 статті 309 КК України, мотивуючи своє рішення тим, що він добровільно звернувся до КНЦ «КМНКЛ «Соціотерапія» та з 12.11.по 13.11.2021 року пройшов в наркологічному відділенні №3 стаціонарне обстеження, де встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків і інших психоактивних речовин. Синдром залежності, епізодичне вживання (F19.26)».

11. Встановлений діагноз наявний у діючій в Україні Міжнародній статистичній класифікації хвороб й узгоджується з визначенням наркоманії у статті 1 закону «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними».

12. Крім цього, відповідно до наказу МОЗ № 297 від 08 жовтня 1998 року в Україні здійснено перехід на Міжнародну статистичну класифікацію хвороб і споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду (МКХ-10) як єдиного міжнародного нормативного документу для формування системи обліку і звітності в системі охороні здоров`я з 01 січня 1999 року. Згідно з даними чинного Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 Міністерства охорони здоров`я України, узгодженого з МКХ-10, в системі обліку і звітності в системі охороні здоров`я такого діагнозу як «наркоманія» не зазначено.

13. Апеляційним судом перевірено доводи прокурора щодо відсутності добровільного звернення до лікувального закладу та початку лікування від наркоманії та заначено, що під час допиту лікаря -нарколога підтверджено, що діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання наркотиків і інших психоактивних речовин. Синдром залежності, епізодичне вживання (F19.26)» повністю ототожнюється з поняттям «наркоманія». ОСОБА_4 було рекомендовано проходження лікування в амбулаторному режимі на що обвинувачений надав свою добровільну згоду та пройшов курс лікування від «наркоманії».

14. Таким чином, встановивши факт захворювання і добровільного звернення за лікуванням суд правомірно застосував положення частини 4 статті 309 КК. Як зазначив апеляційний суд, в цій частині рішення районного суду узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 29 листопада 2021 року (справа № 357/11205/19, провадження № 51-2776кмо21)[1].

15. Прокурор вважає, що запит районного суду з власної ініціативи щодо витребування документів з лікувального закладу порушив принцип змагальності сторін.

16. Суд зазначає, що під час апеляційного розгляду прокурор на цю обставину не посилався.

17. Відповідно до частини третьої статті 26 КПК суд вирішує лише питання, винесені на його розгляд сторонами. Як убачається з оскаржених судових рішень, прокурор в апеляційній інстанції з апеляційної скаргою, в якій порушувалися виключно питання добровільність звернення та початок лікування від наркоманії ОСОБА_4 . Відповідно до частини першої статті 404 КПК апеляційний суд переглянув ухвалу суду першої інстанції в межах питань, винесених на його розгляд сторонами.

18. Апеляційний суд розглянув справу в межах апеляційних скарг сторін. Рішення апеляційного суду належним чином мотивоване з посиланням на обставини справи і відповідає вимогам статті 419 КПК.

19. Враховуючи викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність перевірки матеріалів кримінального провадження, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] https://reyestr.court.gov.ua/Review/101592405