Справа № 366/1226/23
Провадження №1-кп/366/158/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2023 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Іванків, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000448 від 04.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сидоровичі Іванківського району Київської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

04.03.2023 року близько 19 годин 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового слідства та судового розгляду на даний час не встановлено), у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував у житловому приміщенні, що розташоване на території сміттєзвалища поблизу смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області, разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин, виник прямий умисел на заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 04.03.2023 близько 19 годин 00 хвилин (точний час в ході досудового розслідування встановити та судового розгляду на даний час не виявилося можливим), знаходячись в житловому приміщенні, що розташоване на території сміттєзвалища поблизу смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області, діючи умисно, бажаючи спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи у власній правій руці предмет, зовні схожий на ніж, наніс одне колото-різане тілесне ушкодження в ділянку грудної клітини ОСОБА_4 , тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення лівої грудної клітки, рана по задній аксилярній лінії у 8-9 міжребер?ї, лівобічний гемо пневмоторакс, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У рамках зазначеного кримінального провадження судом було досліджено надані з боку сторони обвинувачення, наступні фактичні дані, на підставі яких кожна із сторін просить суд встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у ньому, з числа регламентованих ст. 84 КПК України, до яких відносяться насамперед показання, документи, висновки експерта, на підставі яких суд в ході судового розгляду через призму їх аналізу, у порядку ст. 94 КПК України, установив наступне.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав частково, пояснивши, що це є самозахист та показав, що 04.03.2023 року близько 19 годин 00 хвилин він перебував у житловому приміщенні, що розташоване на території сміттєзвалища поблизу смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області, разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , після чого останній почав «Чиплятися» до його дружини. На його зауваження потерпілий ОСОБА_4 почав його бити в ніс та наніс тілесні ушкодження голови. Після цього на ґрунті раптових виниклих неприязних відносин, він зі стола схопив ніж та заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження, а саме одне колото-різане тілесне ушкодження в ділянку грудної клітини ОСОБА_4 , тим самим заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення лівої грудної клітки, рана по задній аксилярній лінії у 8-9 міжребер?ї, лівобічний гемо пневмоторакс.

Будучи допитаним в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень статей 353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, потерпілий ОСОБА_4 показав, що він знайомий з ОСОБА_5 , оскільки вони разом працювали на сміттєзвалищі, вказана пригода сталася 04.03.2023 року близько 19 годин 00 хвилин він перебував у житловому приміщенні, що розташоване на території сміттєзвалища поблизу смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області, проте самих обставин, як все відбувалось він не пам`ятає, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_6 надала покази, що події відбувались 04.03.2023 року близько 19 годин 00 хвилин вона перебувала у житловому приміщенні, що розташоване на території сміттєзвалища поблизу смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області. Чистила картоплю, а потерпілий ОСОБА_4 сидів поруч. В цей час зайшов її чоловік - обвинувачений ОСОБА_5 та щось сказав потерпілому ОСОБА_4 . Після чого потерпілий підійшов до обвинуваченого та вдарив його по обличчю, а обвинувачений схопив зі стола ніж та вдарив потерпілого у груди, а ніж викинув у піч.

Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.

Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілого та вищевказаних свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо у ракурсі із отриманими висновками, тобто докладними описами проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, які суд дослідив у порядку параграфу 3 Глави 28 Розділу IV КПК України, та показаннями свідків, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судовим розглядом встановлено наступне.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, передбачений за ч. 1 ст. 121 КК України внесені 04 березня 2023 року о 22:10:40 год. №0000448.

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 04 березня 2023 року о/у САОР ВКМ Вишгородського РУП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 дотримуючись вимог статей 60, 104, 214 КПК України прийняв усну заяву від ОСОБА_4 про нанесення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 , а саме 04 березня 2023 року близько 19:00 год. на території сміттєзвалища неподалік смт. Іванків ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження.

Отже судом встановлено, що час вчинення злочину є 04 березня 2023 року приблизно 19:00 година.

Згідно з протоколом огляду місця події з ілюстрованими таблицями, який проведений 04.03.2023 року із зазначенням часу у протоколі слідчим відділення розслідувань злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого відділу Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за участю понятих встановлено, що вказана слідча дія проводилась на території сміттєзвалища, що знаходиться на дорозі зі сполученням смт. Іванків с. Розважів, а саме оглядом оглядається місце пригоди.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 29.03.2023 року надано тимчасовий доступ до документів, а саме до медичної карти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться у володінні КНП Іванківської районної ради «Іванківської ЦРЛ», за адресою: Київська область, Іванківський район, смт. Іванків, вул.. Поліська, 65 з можливістю вилучення оригіналу.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.04.2023 року вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_4 .

Крім цього, згідно Глави 5. Фіксування кримінального провадження. Процесуальні рішення слідує, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксується у протоколі, однак якщо за допомогою технічних засобів фіксується результати проведення процесуальної дії, то текст може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.

При цьому, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Даними висновку експерта № 8/Э від 31.03.2023 року, який виконаний на підставі постанови слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в київській області ОСОБА_9 від 06.03.2023 року, згідно з підсумками якого встановлено, що при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , 1988 року народження, у громадянина ОСОБА_4 , 1988 року народження, маються тілесні ушкодження: проникаюче ножове пораненнялівої грудної клітки, рана по задній аксилярній лінії у 8-9 міжребер?ї, лівобічний гемо пневмотораксі, які могли утворитися 04.03.2023 року від дії колючо-ріжучого предмету, типу ножа, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вище описані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин викладених у даній заяві та протоколі допиту потерпілого. Вище описані тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.

При цьому, наявна у провадженні ухвала слідчого судді про надання тимчасового доступу до документів, а саме до медичної картки потерпілого, свідчить про те, що експертиза була призначена у відповідності до Кримінального процесуального кодексу України.

Порушень положень Параграфа 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Також, з досліджених судом, у порядку Параграфу 3 Глави 28 КПК України, у судовому засіданні, висновків експертів, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне:

Даними висновку експерта №3 від 06.03.2023 року, який виконаний на підставі постанови слідчого слідчого відділення розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в київській області ОСОБА_9 від 06.03.2023 року встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_5 , 1984 року народження виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на обличчі, садно на волосистій частині голови, забію грудної клітки зліва, які могли утворитися 04.03.2023 року від дії тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до протоколу №158 від 04.03.2023 року, складеному КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» ОСОБА_5 04.03.2023 року об 22 год. 35 хв. перебуває в стані алкогольного сп`яніння

Тобто, факти вказані у показах обвинуваченого мали місце.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Правдивість та об`єктивність показань потерпілого, свідків, які були допитані судом, не викликають сумніві, оскільки ці докази підтверджено сукупністю інших безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя - це кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

За сталою судовою практикою, яка не викликає критики, передбачається, що умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, тобто коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Таким чином, якщо такий умисел не встановлено або особа діяла з неконкретним умислом, то такі дії належить кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Суд оцінив докази, що мали значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу ОСОБА_5 , зокрема те, що обвинувачений на ґрунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин, які в нього склались із потерпілим, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 одне колото-різане ушкодження.

Отже, обвинувачений після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, не викликавши швидкої медичної допомоги, таким чином не надавши первинної медичної допомоги.

Таким чином, заподіяння тілесних ушкоджень, їх локалізація і характер та поведінка обвинуваченого після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , кваліфікувавши дії останньої за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, чи такого, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менше як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Крім цього згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Судом, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України не встановлено пом`якшуючих обставин.

Обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце реєстрації та місце постійного проживання, де загалом характеризується задовільно, працевлаштований, одружений, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; позицію сторони захисту, а також позицію потерпілого; а також наслідки вчиненого кримінального правопорушення та поведінку й оцінку скоєного обвинуваченим, відсутність співчуття до потерпілого, часткове визнання вини, відсутність відшкодування шкоди потерпілому.

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений не намагався виправити наслідків ситуації, не викликав потерпілому після завдання йому тілесних ушкоджень швидку медичну допомогу; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, згідно з якою на час скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України є тяжким злочином; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції інкримінованого злочину у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим і покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 (три) роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 статті 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1