Справа № 953/4396/23
н/п 1-кс/953/4540/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000042 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, , з вищою педагогічною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисників підозрюваного- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2023 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000042 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2023 за №0000042, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, проводячи незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим завдали майнової шкоди потерпілому, за наступних обставин.

Так, приблизно в грудні 2022 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не довелося можливим), ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне збагачення, розробив злочинний план, направлений на заволодіння грошима громадян, які проживають, як на території України, так і на території Європи, шляхом їх обману, згідно якого:

по-перше: в мережі Інтернет створюється крипто-гаманець, на електронну адресу якого обмануті вкладники, бажаючи отримати прибуток, будуть інвестувати гроші;

по-друге: в мережі Інтернет створюється соціальний веб-ресурс, де пропонуються захоплюючі пропозиції щодо отримання великого прибутку від торгів на фінансовій біржі, а на самому сайті імітується купівля-продаж різних активів, зокрема іноземної та крипто валюти, банківських металів, цінних паперів тощо. При цьому, введений в оману клієнт, який інвестував гроші на електронну адресу крипто-гаманця, бажаючи отримати прибуток, у своєму обліковому записі (аккаунті) завжди може переглянути, як суму вкладених ним грошей, так і імітоване нарахування прибутку у вигляді капіталізації відсотків;

по-третє: для приймання та здійснення дзвінків клієнтам створюється колл-центр, (від англ. call center - центр обробки дзвінків) в орендованому нежитловому приміщенні м. Харкова, для роботи в якому наймаються сторонні особи, з попередніми співбесідами і навчанням, при цьому не присвячуються в справжні злочинні наміри роботодавця. Відібрані для роботи в колл-центрі працівники, забезпечуються комп`ютерною та іншою технікою, з налагодженим програмним забезпеченням для розмов з клієнтами, дзвінки з якого, наявним у спеціальних підрозділах правоохоронних органів України, технічним обладнанням, відстежити практично неможливо. Основне завдання працівників колл-центру - переконання та умовляння клієнтів щодо вигідності інвестування грошей у крипто-валюту на електронну адресу крипто-гаманця компанії, з обіцянкою отримання великого прибутку у вигляді капіталізації відсотків від суми вкладених грошей і повернення інвестованих грошей з відсотками в будь-який час.

У разі бажання клієнта повернути інвестовані ним в компанію гроші, в залежності від обставин, вигадуються ті чи інші приводи, які нібито заважають виконати вимогу клієнта, лише з однією метою - не повернути вкладені клієнтом гроші.

До реалізації розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 , залучив раніше йому знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким повністю довіряв та які дали свою згоду на заволодіння грошима громадян шляхом їх обману.

Діючи заздалегідь розробленому і ухваленому всіма учасниками злочинної групи плану, направленому на заволодіння грошима громадян, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в грудні 2022 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не довелося можливим), в мережі Інтернет за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 створили крипто-гаманець, в який обмануті вкладники, бажаючи отримати прибуток, будуть інвестувати гроші.

У цей же період часу ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в мережі Інтернет створили соціальний веб-ресурс, під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_7» (в перекладі з англ. «ІНФОРМАЦІЯ_7»), на якому громадянам пропонувалось інвестувати гроші в іноземну та крипто валюту, банківські метали, цінні папери, з отриманням в подальшому великого прибутку у вигляді капіталізації відсотків від суми вкладених грошей, де, також, введений в оману клієнт, який інвестував гроші на електронну адресу крипто-гаманця, у своєму обліковому записі (аккаунті) може переглянути, як суму вкладених ним грошей, так і імітоване нарахування прибутку у вигляді капіталізації відсотків.

Також, в грудні 2022 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не довелося можливим), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 спочатку орендували нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , обладнав його офісними столами та необхідною електронно-обчислювальною технікою, зокрема ноутбуками, створивши таким чином умови для роботи колл-центру, а в подальшому, в квітні 2023 року, (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не довелося можливим), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи узгоджено, за попередньою змовою між собою, орендували нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , також обладнав його офісними столами та необхідною електронно-обчислювальною технікою, зокрема ноутбуками, створивши таким чином умови для роботи колл-центру.

Крім того, в грудні 2022 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не довелося можливим), ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи узгоджено, за попередньою змовою між собою, розмістили оголошення в мережі Інтернет, зокрема на сайті «OLX» та в «Telegram-каналі», про набір працівників для роботи в офісі із заробітною платою 600 доларів США, надаючи для зв`язку бажаючим влаштуватись на роботу до колл-центру номери телефонів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , якими ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 користувались спільно за необхідністю.

Розмістивши завідомо неправдиві відомості в мережі Інтернет на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_7» щодо інвестування грошей в іноземну та крипто валюту, банківські метали, цінні папери, з отриманням в подальшому великого прибутку у вигляді відсотків від суми вкладених грошей, ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з метою в подальшому уникнути відповідальності, умисно приховали свої справжні ім`я та прізвища.

Так, ОСОБА_9 , на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_7» працював під мережевим ім`ям «ОСОБА_9», представляючись ОСОБА_9 , ОСОБА_5 працював під мережевим ім`ям «ОСОБА_5», представляючись ОСОБА_5 , а ОСОБА_10 , працювала під мережевим ім`ям « ОСОБА_10 », представляючись в залежності від ситуації ОСОБА_10 або ОСОБА_10 .

Діючи далі, згідно розробленому плану, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , сумісними зусиллями, провели навчання найманих на роботу до колл-центру працівників, як правильно вмовляти громадян інвестувати гроші в іноземну та крипто валюту, банківські метали, цінні папери, з отриманням в подальшому великого прибутку у вигляді відсотків від суми вкладених грошей, забезпечивши вказаних працівників комп`ютерною та іншою технікою, з налагодженим програмним забезпеченням для розмов з клієнтами, дзвінки з якого, наявним у спеціальних підрозділах правоохоронних органів України, технічним обладнанням, відстежити практично неможливо, при цьому обіцяючи заохочувати кожного працівника колл-центру за вмовлену ним особу, яка дала свою згоду на інвестування грошей в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Організувавши належним чином роботу колл-центру, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дотримуючись гасла: «Якщо не ми заберемо гроші у клієнта, то це зроблять інші», безпосередньо взяли участь у спілкуванні з клієнтами, які надали свою згоду на інвестування грошей в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7», представляючись при цьому працівниками різних департаментів зазначеної компанії, зокрема департаменту фінансів, департаменту служби безпеки, департаменту верифікації, аналітиками та працівниками інших служб, з метою створити враження та думку у клієнтів про солідність компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7».

Так, 24.01.2023 громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , переглядаючи в мережі Інтернет можливі пропозиції щодо отримання додаткового прибутку, побачив сайт «ІНФОРМАЦІЯ_7», на якому пропонувалось інвестувати гроші в крипто валюту, з отримуванням прибутку у вигляді відсотків від суми вкладених грошей, шляхом проведення торгів на фінансовій біржі. Того ж дня, ОСОБА_11 зареєструвався на вказаному сайті, вказавши номер свого мобільного телефону НОМЕР_3 , зареєстрований в месенджері «Telegram».

25.01.2023, ОСОБА_9 , використовуючи мережеве ім`я « ОСОБА_9 » та номер телефону НОМЕР_4 в месенджері «Telegram» зателефонував ОСОБА_11 , представившись працівником компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_9 .

Під час спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , умисно вводячи ОСОБА_11 в оману, з метою заволодіння його грошима в сумі 250 доларів США, розповів ОСОБА_11 надумані умови заробітку на торгах фінансової біржі, а також надав останньому неправдиву інформацію про те, що у разі інвестування ним грошей в сумі 250 доларів США в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7», йому буде виділено особистого аналітика, який на фінансовій біржі буде вести торги іноземної та крипто валюти, цінними паперами тощо і кожного місяця ОСОБА_11 буде отримувати чистий прибуток щонайменше 500 доларів США. Також, в ході спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 запевнив останнього в тому, що у нього в будь-який час буде можливість перевірити у своєму обліковому запису (аккаунті) на сайті компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» наявність інвестованих ним грошей, а також наявність грошей, які будуть надходити в якості прибутку.

Введений в оману ОСОБА_11 дав свою згоду ОСОБА_9 на інвестування грошей в сумі 250 доларів США в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7», після чого ОСОБА_9 , продовжуючи вводити в оману ОСОБА_11 , з метою створення враження у ОСОБА_11 , що він має справу із солідною компанією, повідомив останнього про те, що з`єднує його з працівником фінансового департаменту компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7», який додатково роз`яснить умови щодо інвестування грошей та спосіб активації торгового рахунку, при цьому лише передавши слухавку ОСОБА_10 , яка увесь час знаходилась поруч з ним і слухала всю розмову ОСОБА_9 з ОСОБА_11 .

В свою чергу ОСОБА_10 , продовжуючи створювати враження у ОСОБА_11 , що він має справу з великою, солідною та надійною компанією «ІНФОРМАЦІЯ_7», використовуючи мережеве ім`я « ОСОБА_10 », представившись аналітиком фінансового департаменту компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_10 , умисно вводячи ОСОБА_11 в оману, з метою заволодіння належними йому грошима в сумі 250 доларів США, розповіла останньому про неіснуючі умови отримання прибутку в сумі 500 доларів США від інвестованих в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7» в якості спеціального пакету грошей в сумі 250 доларів США. При цьому ОСОБА_10 запевнила ОСОБА_11 в тому, що останній в будь-який час може повернути інвестовані ним гроші в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7» в сумі 250 доларів США, разом із нарахованим прибутком.

Під впливом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , остаточно введений в оману ОСОБА_11 , 03.02.2023, через мобільний додаток крипто-валютної біржі Binance, де він є верифікованим користувачем, переказав на вказану ОСОБА_9 електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_6 крипто-гаманця компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» гроші в сумі 257 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 9398,13 грн.

Час від часу ОСОБА_11 , заходячи на сайт компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» в своєму акаунті бачив суму наявних грошей у розмірі 250 доларів США, яка кожного дня зростала у середньому на 10 доларів США, але ОСОБА_11 , відчуваючи ризик та пам`ятаючи запевнення ОСОБА_10 щодо можливості повернення інвестованих грошей у будь-який час, 06.02.2023 в розмові з ОСОБА_9 висловив бажання повернути свої гроші в сумі 257 доларів США назад, про що ОСОБА_9 негайно повідомив співучасників злочинної групи ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Стурбована волевиявленням ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , не маючи наміру повертати належні ОСОБА_11 гроші в сумі 250 доларів США, намагаючись вплинути на останнього, з метою відмовити від бажання повернути свої гроші назад, 06.02.2023 використовуючи мережеве ім`я « ОСОБА_10 » та номер телефону НОМЕР_5 в месенджері «Telegram», представляючись аналітиком фінансового департаменту компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на цей раз на ім`я ОСОБА_10 , надіслала останньому повідомлення з проханням переговорити.

Проте, незважаючи на всі умовляння з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ОСОБА_11 13.02.2023 через мобільний додаток крипто-валютної біржі Binance, вирішив повернути свої гроші в сумі 257 доларів США, проте, це виявилося неможливим. Зателефонувавши з цього питання, як він вважав працівникам компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» спочатку на ім`я ОСОБА_9 , а потім на ім`я ОСОБА_10 , а насправді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в розмові з останніми, ОСОБА_11 умисно було відмовлено в поверненні належних йому грошей в сумі 257 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 9398,13 грн., під приводом не проходження ним в компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» верифікації, тобто перевірки користувача на достовірність внесених даних.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом обману ОСОБА_11 , заволоділи належними йому грошовими коштами в сумі 257 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 9398,13 грн., чим завдали ОСОБА_11 майнову шкоду.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, проводячи незаконні операції з використанням електронно-обчислювальної техніки, шляхом обману заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим завдали майнової шкоди потерпілому.

Так, 23.02.2023 громадянин Республіки Таджикистану ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , переглядаючи в мережі Інтернет можливі пропозиції щодо отримання додаткового прибутку, зайшов на сайт «ІНФОРМАЦІЯ_7», де пропонувалось інвестувати гроші в крипто валюту, з отримуванням прибутку у вигляді відсотків від суми вкладених грошей, шляхом проведення торгів на фінансовій біржі. Того ж дня, ОСОБА_20 , зареєструвався на вказаному сайті, вказавши номер свого мобільного телефону НОМЕР_6 , зареєстрований в месенджері «Telegram».

28.02.2023, ОСОБА_9 , використовуючи мережеве ім`я « ОСОБА_9 » та номер телефону НОМЕР_4 в месенджері «Telegram» зателефонував ОСОБА_20 , представившись працівником компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_9 . В ході спілкування з ОСОБА_20 , ОСОБА_9 умисно вводячи ОСОБА_20 в оману, з метою заволодіння його грошима в сумі 250 доларів США, розповів останньому надумані умови заробітку на торгах фінансової біржі, а також надав ОСОБА_20 неправдиву інформацію про те, що у разі інвестування ОСОБА_20 грошей в сумі 250 доларів США в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7», йому буде виділено особистого аналітика, який на фінансовій біржі буде вести торги з іноземною та крипто валютою, цінними паперами тощо і кожного місяця ОСОБА_20 буде отримувати чистий прибуток щонайменше 500 доларів США. Також, в ході спілкування з ОСОБА_20 , ОСОБА_9 запевнив останнього в тому, що у нього в будь-який час буде можливість перевірити у своєму обліковому запису (аккаунті) на сайті компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» наявність інвестованих ним грошей, а також наявність грошей, які будуть надходити в якості прибутку.

Введений в оману ОСОБА_20 дав свою згоду ОСОБА_9 на інвестування грошей в сумі 250 доларів США в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7», після чого ОСОБА_9 , продовжуючи вводити в оману ОСОБА_20 , повідомив йому про те, що з ним зв`яжеться працівник фінансового департаменту компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7», який додатково роз`яснить умови щодо інвестування грошей та спосіб активації торгового рахунку.

02.03.2023, ОСОБА_10 , представившись ОСОБА_20 представником фінансового департаменту компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_10 , під час подальшого спілкування з ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , умисно продовжуючи вводити ОСОБА_20 в оману, з метою заволодіння грошима ОСОБА_20 в сумі 250 доларів США, розповіла останньому про неіснуючі умови отримання прибутку в сумі 500 доларів США від інвестованих в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7» грошей в сумі 250 доларів США. При цьому ОСОБА_10 запевнила ОСОБА_20 в тому, що останній в будь-який час може повернути інвестовані ним гроші в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7» в сумі 250 доларів США, разом із нарахованим прибутком.

Під впливом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , остаточно введений в оману ОСОБА_20 , 02.03.2023, через обмін-валют в м. Харкові, точна адреса якого не встановлена під час досудового розслідування, переказав на вказану ОСОБА_9 електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_6 крипто-гаманця компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» гроші в сумі 300 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 10970, 58грн.

Про надходження грошей в сумі 289 доларів США на електронну адресу крипто-гаманця компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7», ОСОБА_9 , 03.03.2023 в месенджері «Telegram» надіслав ОСОБА_20 відповідне повідомлення, тим самим підтвердивши заволодіння грошима ОСОБА_20 на вказану суму.

Час від часу ОСОБА_20 , заходячи на сайт компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» в своєму акаунті бачив суму наявних грошей у розмірі 289 доларів США, яка кожного дня зростала у середньому на 10 доларів США, але ОСОБА_20 , пам`ятаючи запевнення ОСОБА_10 щодо можливості повернення інвестованих грошей у будь-який час, через декілька тижнів (більш точну дату в ході проведення досудового розслідування встановити не довелося можливим), вирішив повернути свої гроші в сумі 300 доларів США, проте, це виявилося неможливим. Зателефонувавши з цього питання спочатку ОСОБА_9 , останній перенаправив ОСОБА_20 до ОСОБА_10 , яка використала мережеве ім`я « ОСОБА_10 » та номер телефону НОМЕР_5 в месенджері «Telegram» надіслала повідомлення ОСОБА_20 , представившись останньому аналітиком фінансового департаменту компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_10 , та без будь-яких пояснень ОСОБА_20 було відмовлено в поверненні належних йому грошей в сумі 300 доларів США.

Не обмежуюсь вчиненим, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , переслідуючи мету наживи, бажаючи заволодіти більш крупною сумою грошей ОСОБА_20 , ніж 300 доларів США, продовжили спілкування з останнім вигадавши нову пропозицію для нього.

Так, для отримання злочинного результату, а саме заволодіння грошима ОСОБА_20 в сумі 1000 доларів США, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 залучили до спілкування з ОСОБА_20 . ОСОБА_5 , який діючи умисно, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , бажаючи додатково заволодіти грошима ОСОБА_20 в сумі 1000 доларів США, використовуючи мережеве ім`я « ОСОБА_5 », з номером телефону НОМЕР_7 в месенджері «Telegram» 11.04.2023 надіслав повідомлення ОСОБА_20 , представившись новим фінансовим аналітиком компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння грошима ОСОБА_20 в сумі 1000 доларів США, використовуючи месенджер «Telegram», фактично щоденно надсилав текстові повідомлення і телефонував ОСОБА_20 , повідомляючи останньому про умови нової вигаданої ним, сумісно з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , привабливої пропозиції, щодо додаткового інвестування ОСОБА_20 в компанію «ІНФОРМАЦІЯ_7» грошей в сумі 1000 доларів США, з отриманням шаленого прибутку.

Введений таким чином в оману ОСОБА_20 , 16.06.2023, через телеграм бот «ІНФОРМАЦІЯ_8», повторно переказав на вказану ОСОБА_5 електронну адресу крипто-гаманця компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7» гроші в сумі 1000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 36568,6 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , шляхом обману ОСОБА_20 , повторно заволоділи належними йому грошовими коштами на загальну суму 1300 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 47539,18 грн., чим завдали ОСОБА_20 майнову шкоду.

16.06.2023 о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

16.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 190 КК України.

Правова кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_5 ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контроль особи (протоколи про результати проведення яких розсекречено в установленому законом порядку), в ході проведення яких зафіксована незаконна діяльність «колл-центру», а також вчинення шахрайства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відношенні ОСОБА_11 від 21.02.2023; висновком експерта № СЕ-19/121-23/4779-В3 за результатами судово-криміналістичної експертизи матеріалів і засобів відео - звукозапису від 12.04.2023; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_11 від 15.03.2023, який повідомив, про обставини вчинення злочину відносно нього; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_20 від 30.03.2023, який повідомив, про обставини вчинення злочину відносно нього; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_23 від 24.04.2023, яка повідомила, що проходила стажування в колл-центрі фірми «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_24 від 08.06.2023, який повідомив, що проходив співбесіду із директором фірми «ІНФОРМАЦІЯ_7» на ім`я ОСОБА_5 та проходить стажування у вказаній фірмі «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом пред`явлення особи для впізнанням за фотознімками, за участі свідка ОСОБА_24 від 08.06.2023, в ході якого він впізнав зображеного на фото ОСОБА_5 як особу на ім`я ОСОБА_5 , яка проводила з ним співбесіду з метою працевлаштування до фірми «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом огляду речей (предметів) інтернет сторінки від 08.06.2023, а саме сайту «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом огляду предмету від 08.06.2023, а саме мобільного телефону потерпілого ОСОБА_11 на якому зафіксовано особистий кабінет на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом додаткового допиту в якості потерпілого ОСОБА_11 від 08.06.2023, який повідомив, додаткову інформацію щодо вчинення злочину відносно нього; протоколом додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_23 від 12.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнанням за фотознімками, за участі свідка ОСОБА_23 від 12.06.2023, в ході якого вона впізнала зображену на фото ОСОБА_10 як особу на ім`я ОСОБА_26 , яка проводила з нею співбесіду з метою працевлаштування до фірми «ІНФОРМАЦІЯ_7», та потім працювала в «колл-центрі» представляючись ОСОБА_10 та підписана в телеграмі як ОСОБА_10 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_28 від 30.05.2023, яка повідомила що проходила співбесіду із директором фірми «ІНФОРМАЦІЯ_7» чоловік який представився спочатку ОСОБА_29 , а потім ОСОБА_5 з метою працевлаштування у вказаній фірмі «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом пред`явлення особи для впізнанням за фотознімками, за участі свідка ОСОБА_28 від 13.06.2023, в ході якого вона впізнала зображеного на фото ОСОБА_5 як особу, яка проводила з нею співбесіду з метою працевлаштування до фірми «ІНФОРМАЦІЯ_7»; протоколом додаткового допиту в якості потерпілого ОСОБА_20 від 13.06.2023, який повідомив, додаткову інформацію щодо вчинення злочину відносно нього, а саме що йому телефонує та надсилає повідомлення чоловік, який представився ОСОБА_5 , його новим аналітиком компанії «ІНФОРМАЦІЯ_7»; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме аудіо-, відео контроль особи та контролю за вчиненням злочину (протоколи про результати проведення яких розсекречено в установленому законом порядку), в ході проведення яких зафіксовано факт вчинення шахрайства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відношенні ОСОБА_20 від 12.04.2023; рапортом співробітників УПК в м. Києві ДКП НПУ; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

При цьому ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 3 ст. 190 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство вважає, що наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку, у разі визнання винуватим, за ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 загрожує покарання за тяжкий у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_5 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Вказані ризики підтверджуються такими фактичними обставинами.

Так, ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності. Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, існує на тій підставі, що на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні існує на тій підставі, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_20 , на свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані, місця мешкання свідків, потерпілих, також може вчинити незаконний вплив на них з метою зменшення вини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань, для уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що зокрема, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється існує на тій підставі, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, які згідно положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких. Також вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, те що останній заробляє на життя невстановленим шляхом, тому є достатні підстави вважати, що останній може повторно вчинити нові кримінальні правопорушення.

Таким чином, з метою запобігання зазначеним ризикам та неможливістю застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням максимального розміру застави передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання у повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання підтримав, також зазначив, що на початку проведення слідчої дії обшуку у приміщенні нежитлової будівлі за адресою: м. Харків, вул. Чигирина Юлія, буд. 13, на першому поверсі де розташовано «колл-центр» «ІНФОРМАЦІЯ_7.biz», після проголошення вимоги відкрити двері, які ніхто не відкрив, учасники слідчої дії зайшли до приміщення кімнати та побачили відкрите вікно в яке випригнув ОСОБА_5 , якого затримали працівники поліції, що перебували зовні. ОСОБА_5 намагався втекти.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав. Від надання пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився. Заперечував щодо зазстосування запобіжного заходу. Пояснив, що під час його перебування біля будівлі АДРЕСА_4 , на нього накинувся невідомий, викручував йому руки, бив та намагався його перемістити. На початку затримання він не розумів, що це працівник поліції, він про це повідомив пізніше. Ці події люди, які проходили повз, знімали на мобільний телефон. Потім він зрозумів, що це працівники поліції, і далі він сидів на лавці до 17 години. Пізніше у присутності захисника було складено протокол про затримання в якому він разом з захисником відобразили власні зауваження.

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечували, зазначивши, що підозра не обґрунтована, наявні ознаки підбурювання до вчинення останнього інкримінованого епізоду, у зв`язку з чим у органа досудового розслідування були відсутні пістави для затримання підзахисного за ст. 208 КПК України, як зазначено у протоколі затримання. Стороною обвинувачення не доведено доказами наявність існування ризиків на які йде посилання в клопотанні. Просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обравши інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, що буде цілком достатньо для досягнення завдань кримінального провадження, але у випадку задоволення клопотання, врахувати матеріальний стан підозрюваного та визначити мінімальний розмір застави. Зазначили, що працівниками поліції до підзахисного було застосовано фізичну силу, вони його тримали, та наносили удари. Свідками того, як їх підзахисний випригував з вікна першого поверху вони не були, побачили його тоді, коли він лежав на землі, а його тримали працівники поліції, очевидцями цих подій вони стали, оскільки їх офіс також знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183, 331 КПК України, суд доходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Слідчими СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2023 за №0000042, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

16 червня 2023 року о 17 годині 01 хвилин, ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 16 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 16.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, які перелічені вище у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Посилання захисника ОСОБА_7 на наявність данних, які на думку сторони захисту свідчать про підбурювання підзахисного на вчинення злочину, та як наслідок незаконність затримання за ст. 208 КПК України, судом не приймаються до уваги, оскільки перевірка зазначених обставини з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею під час даного розгляду відповідно до положень ст. 193 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, достатності та взаємозв`язку, а без такої оцінки висновок щодо данних обствавин зазначених стороною захисту не можливий.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Щодо наявності ризиків.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати проведенню досудового слідства та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція ч. 3 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас, окрім врахування ступеня тяжкості кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_5 , не залишається поза увагою слідчого судді те, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан. Також вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, що як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Наведені вище обставини у сукупності дають підстави стверджувати, що підозрюваний у разі не обрання йому запобіжного заходу, який належним чином не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, зможе за необхідності переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у виді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

У свою чергу сторона захисту не змогла навести достатні аргументи того, щоб взагалі виключити такий ризик.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Також, слідчим суддею взято до уваги твердження сторони обвинувачення щодо наявності ризику знищення, спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Як встановлено під час судового засідання, на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій, з метою отримання доказів, з урахуванням механізму злочинної діяльності підозрюваного, знищення доказів даного кримінального провадження полягає лише в доступі до будь-яких мобільних пристроїв, сім-карток та Інтернету, доступ до яких, підозрюваний буте мати, знаходячись на волі.

На підставі вказаного, слідчий суддя доходить висновку про доведеність стороною обвинувачення наявності та актуальності ризику знищення, спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження на час розгляду клопотання.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує те, що він підозрюється у скоєнні однорідних злочинів, направлених на заволодіння грошовими коштами осіб, шляхом їх обману, із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, що свідчить про завзятість його злочинних намірів.

Слідчий суддя звертає увагу, що через тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, цей ризик повністю виключити неможливо, а тому при обранні запобіжного заходу він буде взятий до уваги у сукупності із іншими ризиками.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховування від органів досудового розслідування та суду; 2) знищення, приховання або спотворення документів, речей, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, 3) незаконного впливу на потерпілого та свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 хоча і вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, має міцні соціальні зв`язки, однак підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, не має офіційних джерел отримання доходу, у зв`язку з наявністю встановлених у судовому засіданні ризиків слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків з урахуванням обставин інкримінованих злочинів, а також даних про особу підозрюваного, які не стали для нього стримуючим фактором.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи учасників, відомості про особу підозрюваного, який одружений, має постійне місце проживання, ризики, які існують, конкретні обставини провадження, наявність обґрунтованої підозри, а також характер та ступінь суспільної небезпечності вказаного кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, здатному забезпечити його належну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання щодо розміру застави, слідчий суддя з урахуванням майнового та соціального стану підозрюваного, який підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень та за попередньою змовою групою осіб, доведених ризиків, розміру завданої шкоди погоджується, що застава у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На переконання слідчого судді, підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок. Ця сума є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, іншими підозрюваними по данному кримінальному провадженню з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, здати на зберігання до органу відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Суд вважає за необхідне виправити допущену описку у вступній та резолютивній частині ухвалі суду від 17.06.2023 року, а також в ухвалі про доручення проведення перевірки, постановлених за наслідчами судового розгляду, а саме: вірно вказати, прізвище прокурора який приймав участь при розгляді справі ОСОБА_6 , замість помилково зазначеного ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000042 від 12.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят ) днів в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16 червня 2023 року до 14 серпня 2023 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 14 серпня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок :

ТУ ДСА України у Харківській області (Отримувач коштів (одержувач): ТУ ДСА України у Харківській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача (одержувача): ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО одержувача): 820172; Рахунок отримувача (Р/р): UA0006674; призначення платежу - застава) до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк 2 місяці.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Київський районний суд м.Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження та керівнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, для виконання.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1