Справа № 462/4521/23
провадження 1-кс/462/1133/23
У Х В А Л А

16 червня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000553 від 10.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на транспортний засіб марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 із забороною його відчуження.

В обґрунтування клопотання посилається на те, у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення працівника Територіального сервісного центру 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області ОСОБА_8 про те, що під час оформлення автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що зазначений автомобіль перебуває у розшуку. Відповідно до інформації наданої начальником Територіального сервісного центру 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області ОСОБА_9 встановлено, що при розгляді матеріалів, що стали підставою для перереєстрації та при проведенні відповідних перевірок виявлено, що номер кузова НОМЕР_2 знаходиться у розшуку згідно бази «Інтерпол».

10.06.2023 року відомості внесено в ЄРДР за № 0000553, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

В ході проведення огляду місця події 09.06.2023 року за адресою: м. Львів, вул. Д. Апостола, 11 було виявлено та вилучено автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.3. НОМЕР_4 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , які в подальшому 10.06.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000553.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо вищевказаного майна є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки, сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків та унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження. Вказані у клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, у клопотанні просять проводити розгляд у їх відсутності, клопотання підтримують та просить таке задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, прокурора та володільця майна з огляду на вимоги ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000553, 10.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ст. 198 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення працівника Територіального сервісного центру 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області ОСОБА_8 про те, що під час оформлення автомобіля марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що зазначений автомобіль перебуває у розшуку. Відповідно до інформації наданої начальником Територіального сервісного центру 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області ОСОБА_9 встановлено, що при розгляді матеріалів, що стали підставою для перереєстрації та при проведенні відповідних перевірок виявлено, що номер кузова НОМЕР_2 знаходиться у розшуку згідно бази «Інтерпол».

В ході проведення огляду місця події 09.06.2023 року за адресою: м. Львів, вул. Д. Апостола, 11 було виявлено та вилучено автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.3. НОМЕР_4 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 від 10.06.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом.

Під час допиту користувача автомобіля ОСОБА_3 встановлено. що автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 він придбав у ОСОБА_5 , однак, під час проведення реєстраційних дій 09.06.2023 року у Територіальному сервісному центрі 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області йому повідомили, що це авто знаходиться у розшуку згідно бази «Інтерпол».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , зареєстрований на ОСОБА_5 .

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу 7878/23/1/008473 покупцем автомобіля «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_5 є ОСОБА_3 .

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до вимог ч. 5, 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор має право вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 167, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій статті 167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Стаття 167 КПК України дає визначення критеріїв, яким повинно відповідати тимчасово вилучене майно. Так, згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначений перелік критеріїв є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, зважаючи на положення ст. 167, 237 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі та документи, які відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Інші речі під час огляду не можуть бути тимчасово вилучені. А отже у випадку тимчасового вилучення під час огляду речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч. 2 ст. 67 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення ч. 2 ст. 167, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, слідчий у клопотанні мав право ставити питання про накладення арешту на вказаний автомобіль, з тих підстав, що це майно відповідає критеріям, вказаним у ч. 2 ст. 167, 98 КПК України, тобто з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на автомобіль порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Надані слідчим матеріали містять достатньо підстав та підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використано, як доказ у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що транспортний засіб марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова (шасі) НОМЕР_5 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , має статус тимчасово вилученого майна та відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що зазначені речі є речовим доказом, можуть бути приховуваними, пошкодженими, зіпсованими, втраченими, знищеними, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав. При цьому суд накладає арешт лише із забороною відчуження, оскільки саме з клопотанням про накладення арешту із забороною лише відчуження звертається слідчий.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «PORSCHE PANAMERA» д.н.з. НОМЕР_4 номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , ключ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 із забороною його відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя: ОСОБА_1