29.08.2023 Справа № 756/2907/20
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2907/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001094 від 12.02.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацюючого, раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 15.08.2018 за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки на підставі ст. 75 КК України (справа №756/6872/18);

- вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.06.2023 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців (справа №756/1434/20);

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в:

12.02.2020 приблизно о 19:20 ОСОБА_9 , поблизу будинку №43 по просп. Оболонському у місті Києві побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ» (д.н.з. НОМЕР_1 ). Підійшовши до вказаного транспортного засобу та зазирнувши у салон автомобіля через вікно, ОСОБА_9 побачив магнітофон, набір інструментів, упаковку емалі автомобільної, мастило, і у цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до сховища, а саме до салону автомобіля.

Реалізовуючи свій вищевказаний умисел того ж дня, в той же час та тому ж місці ОСОБА_9 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вказаного транспортного засобу та за допомогою заздалегідь підготованого знаряддя, а саме ножиць, зламав замок у лівих передніх дверцятах вказаного автомобіля та проник до салону, звідки викрав майно, належне ОСОБА_11 21.11.1959, а саме: автомагнітолу марки «LG» моделі «TCC-5720», вартістю 200 грн; емаль «Lider» універсальна 400 мл, вартістю 39 грн; «ВL» проникаюче мастило 150 мл, вартістю 35 грн; набір ключів гайкових (ключ комбінований розміром «22», вартістю 40 грн; ключ комбінований розміром «17», вартістю 30 грн; ключ комбінований розміром «13», вартістю 20 грн; ключ комбінований розміром «12», вартістю 15 грн; ключ комбінований розміром «11», вартістю 13 грн; ключ комбінований розміром «10», вартістю 10 грн; ключ комбінований розміром «9», вартістю 10 грн; ключ комбінований розміром «8», вартістю 10 грн; ключ комбінований розміром «6», вартістю 10 грн; ключ накидний розміром «17», вартістю 35 грн; ключ накидний розміром «16», вартістю 35 грн; ключ ріжковий розміром «19х17», вартістю 10 грн; ключ ріжковий розміром «14х12», вартістю 10 грн); викрутку пласку 160 мм, вартістю 30 грн, а всього майна на загальну суму 552 грн, яке взяв у руки та, тримаючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було спричинено майнову шкоду на суму 552 грн.

Потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився.

При цьому, до суду надійшла заява, в якій ОСОБА_11 просить проводити судове провадження за його відсутності, жодних претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_9 не має, а тому, заслухавши позиції сторін кримінального провадження про можливість проведення судового розгляду за відсутності потерпілого, суд прийняв рішення про проведення судового розгляду за відсутності потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, зазначив, що жалкує, що так сталося, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 показав, що 12.02.2020 у вечірній час доби він йшов по просп. Оболонському біля ТЦ «ДРІМ ТАУН» та побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ», зазирнувши у вікно вказаного транспортного засобу, він побачив сумку з емаллю, проникаючим мастилом, гайковими ключами та викруткою. Після чого, за допомогою ножиць, які були при ньому того дня, він відкрив замок та викрав магнітолу та сумку, в якій був набір ключів, і пішов у своїх справах. Висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся й просив суд суворо не карати.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням окремих письмових документів, а також процесуальних рішень, що стосуються долі речових доказів й таких, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 в межах пред`явленого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши долучені стороною обвинувачення письмові матеріали кримінального провадження відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до сховища, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України суд не встановив.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_9 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, на переконання суду свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.

Зважив суд і на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується формально позитивно, неодружений, з 11.07.2000 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності» та не перебуває на обліку у лікаря психіатра, що свідчить про його осудність.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому та встановлюючи ступінь його вини у вчиненому, суд повинен дати оцінку не лише кримінально караним діянням, а й обставинам кримінального провадження у сукупності з даними про особу обвинуваченого, зокрема, відомостями про схильність такої особи до вчинення кримінальних правопорушень та відомостями про поведінку до вчинення злочинних дій, про його соціальні зв`язки, спосіб життя, стан здоров`я та інші обставини, які впливають на прийняття рішення.

З огляду на матеріали кримінального провадження, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, мотиви, характер, спосіб вчинення ОСОБА_9 злочину, який відноситься до категорії тяжких, в сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого та відомостями про особу обвинуваченого (його вік, незадовільний стан здоров`я відповідно до долученої до матеріалів провадження медичної документації), зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах, суд приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, з реальним його відбуванням та не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Водночас, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на момент ухвалення вироку у цій справі ОСОБА_9 є судимим за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.06.2023, водночас у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, до постановлення попереднього вироку від 20.06.2023, а тому остаточне покарання ОСОБА_9 слід визначити на підставі ч. 4 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглишення менш суворого покарання більш суворим, оскільки вибір принципу при визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень є дискрецією суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Судові витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Приймаючи рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.02.2020, 12.02.2020 о 19:20 ОСОБА_9 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 14.02.2020 стосовно ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.04.2020. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн з покладенням процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В подальшому ухвалами Оболонського районного суду міста Києва на стадії судового провадження неодноразово було продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою без зміни розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави (ухвали суду від 02.04.2020 та 27.05.2020).

В матеріалах кримінального провадження наявна копія документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві заставодавцем ОСОБА_12 застави в розмірі 42 040 грн (квитанція №0.0..1.1 від 02.06.2020 о 12:31, банк платника: Приватбанк; банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ; отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; код отримувача: 26268059, призначення платежу: застава за ОСОБА_9 зг ухвали від 27.05.2020 №756/2243/20 заставодавець ОСОБА_13 НОМЕР_2 ).

03.06.2020 у зв`язку з внесенням застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 27.05.2020 ОСОБА_9 було звільнено з-під варти та з моменту звільнення ОСОБА_9 з-під варти останній став вважатися таким, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави та з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Жодних доказів на підтвердження порушень ОСОБА_9 обов`язків, покладених при застосуванні альтернативного запобіжного заходу, що є підставою для звернення застави в дохід держави та зарахуванню до спеціального фонду Державного бюджету України, матеріали справи не містять й суду не надано та таких обставин у результаті судового провадження судом не встановлено. Клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили прокурором заявлено не було.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність законних підстав для звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни, а після набрання - повернути заставодавцю ОСОБА_12 в силу вимог ч. 11 ст. 182 КПК України.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_9 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.06.2023 ОСОБА_14 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

На підставі ст. 72 КК України в строк покарання, визначеного остаточно за сукупністю злочинів, зарахувати покарання частково відбуте ОСОБА_15 за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 20.06.2023, а також строк його попереднього ув`язнення в період із 12.02.2020 (момент фактичного затримання в порядку ст. 208 КПК України) по день звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави (03.06.2020) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заставу в розмірі 42 020,00 (сорок дві тисячі двадцять) гривень, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві (квитанція №0.0..1.1 від 02.06.2020 о 12:31, банк платника: Приватбанк; банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ; отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; код отримувача: 26268059, призначення платежу: застава за ОСОБА_9 зг ухвали від 27.05.2020 №756/2243/20 заставодавець ОСОБА_13 ІПН), які зарахувати на рахунок:

Установа банку: ПриватБанк; МФО банку: 305299; Отримувач платежу: ОСОБА_12 ; IBAN: НОМЕР_4 ; Рахунок отримувача: НОМЕР_5 ; РНОКПП отримувача: НОМЕР_3 ; Призначення платежу: Поповнення рахунку ОСОБА_12 .

Речові докази:

- два сліди папілярних узорів з дверей автомобіля марки «ГАЗ» (д.н.з. НОМЕР_1 ), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження (постанова від 13.02.2020), - після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження;

- ножиці розділені на дві частини, які передано до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 13.02.2020), - після набрання вироком законної сили знищити;

- автомагнітолу марки «LG» моделі «TCC-5720»; емаль «Lider» універсальна 400 мл; «ВL» проникаюче мастило 150 мл; набір ключів гайкових (ключ комбінований розміром «22»,; ключ комбінований розміром «17»; ключ комбінований розміром «13»; ключ комбінований розміром «12»; ключ комбінований розміром «11»; ключ комбінований розміром «10»,грн; ключ комбінований розміром «9»; ключ комбінований розміром «8»; ключ комбінований розміром «6»; ключ накидний розміром «17»; ключ накидний розміром «16»; ключ ріжковий розміром «19х17»; ключ ріжковий розміром «14х12»); викрутку пласку 160 мм, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 (постанова від 13.02.2020), - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1