ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового

засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000205 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, громадянина України, одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого в ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за ст.ст. 189 ч.2, 289 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, ФОП, інваліда 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

29.06.2006 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

17.01.2012 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.12.2014 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, -

за ст. 189 ч.2 КК України,

з участю:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

представника

потерпілого ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в тому, що у достовірно невстановлений слідством час, але не пізніше 02.04.2020 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом та подальшим вимаганням грошових коштів за його повернення.

Про свій злочинний намір щодо незаконного заволодіння транспортним засобом він повідомив своїх знайомих особу, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження (далі Особа 1) та особу, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження (надалі за текстом Особа 2 у відповідному відмінку) та запропонував останнім спільно вчинити кримінальне правопорушення, при цьому розробивши план та узгодивши виконувані ролі щодо незаконного заволодіння автомобілем.

Особа 1, Особа 2, усвідомлюючи протиправність та кримінальну караність дій, які пропонував спільно вчинити ОСОБА_7 , погодилися на пропозицію останнього, таким чином вступили у злочинну змову щодо незаконного заволодіння чужим майном.

В подальшому ОСОБА_7 спільно з Особою 1 та Особою 2 дійшли згоди відносно особи потерпілого, а сам визначивши ОСОБА_14 як особу, транспортним засобом якої незаконно заволодіють та в подальшому, до якої буде направлена вимога про передачу грошових коштів, поєднана із погрозами застосування насильства та обмеження прав останнього.

Після цього учасники злочинної змови розробили план вчинення злочину та розділили між собою ролі та функції, відповідно до якого ОСОБА_7 спільно з Особою 1 та Особою 2 шляхом погроз та примусу повинен забезпечити поміщення легкового автомобіля марки «Toyota» моделі «FJ Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 на раніше обумовлене та узгоджене всіма учасниками злочинної змови місце, а саме на територію ТОВ «Екотакс», за адресою: м. Житомир, вул. Танкістів, 1, яка перебуває у користуванні ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, діючи відповідно до раніше досягнутої домовленості та розподілу ролей, 02.04.2020 приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_7 , діючи разом з Особою 1 та Особою 2, змусили ОСОБА_14 зупинити керований ним автомобіль марки «Toyota» модем «FJ Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з легковим причіпом «ЗИЛ», моделі «815300», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Покровській, неподалік перехрестя з вул. Цегельною в м. Житомирі, шляхом блокування вказаного автомобіля керованими ними транспортними засобами, а саме автомобілями марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та марки «Mersedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після цього ОСОБА_7 спільно з Особою 1 та Особою 2 в рішучій формі надали протиправну вказівку ОСОБА_14 про переміщення керованого ним автомобіля «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з легковим причіпом «ЗИЛ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на визначене ними місце, а саме: на територію ТОВ «Екотакс» за адресою: м. Житомир, вул. Танкістів, 1, яка перебуває у користуванні ОСОБА_8 , при цьому погрожуючи застосуванням фізичного насильства відносно нього у разі невиконання висловлених ними вимог.

ОСОБА_14 , усвідомлюючи реальність та дійсність погроз висловлених йому та можливість їх здійснення в обстановці, що склалася, у разі їх ігнорування, погодився перемістити автомобіль у визначене ними місце. Подолавши таким чином волю до супротиву зі сторони потерпілого, діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей, в межах спільного злочинного умислу, з метою контролю за діями потерпілого ОСОБА_14 під час переміщення автомобіля на переднє пасажирське сидіння перемістився Особа, 2, а ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Opel» реєстраційний номер НОМЕР_1 та Особа 1, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснювали супроводження легкового автомобіля марки «Toyota» моделі «FJ CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 650434 грн. 08 коп. разом з легковим причіпом марки «ЗИЛ», моделі «815300» реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 5004 грн. 18 коп. до вказаного ОСОБА_7 місця.

Протиправно заволодівши у вказаний спосіб належним ОСОБА_14 автомобілем, таким чином обмеживши останнього в його праві власності на вказане вище майно, унеможливлюючи його вільне користування, розпоряджання та володіння автомобілем, утримуючи його та обмежуючи самостійний доступ до нього з боку власника, ОСОБА_7 додатково повідомив протиправну вимогу майнового характеру направлену до ОСОБА_14 про необхідність передачі грошових коштів, при цьому роз`яснивши, що автомобіль марки «Toyota» моделі «FJ CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з легковим причіпом марки «ЗИЛ», моделі «815300» реєстраційний номер НОМЕР_2 буде утримуватися у них до передачі грошових коштів та примусово вилучив ключі від вказаного транспортного засобу, таким чином викликавши розуміння про реальність та дійсність висловлених потерпілому погроз щодо обмеження його права власності на вищезазначений транспортний засіб.

Продовжуючи діяти в межах спільного злочинного умислу, 08.04.2020, ОСОБА_7 повторно висловив протиправну вимогу ОСОБА_14 , конкретизувавши розмір грошових коштів, які повинні бути передані, а саме 2 000 доларів США, та строк їх передачі, а саме не пізніше 11.04.2020, при цьому підтвердив дійсність намірів щодо утримання належного ОСОБА_14 автомобіля до часу виконання їх спільної злочинної вимоги, таким чином обмежуючи права останнього щодо користування, розпорядження та володіння належного йому на праві власності автомобіля марки «Toyota» моделі «FJ CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з легковим причіпом марки «ЗИЛ», моделі «815300» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За вказаних вище обставин, у достовірно невстановлений слідством час ОСОБА_7 повідомив про вчинення вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 . ОСОБА_8 та запропонував останньому спільно завершити вчинення відповідних протиправних дій.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність та кримінальну караність дій, які пропонував спільно вчинити ОСОБА_7 , погодився на пропозицію останнього, таким чином вступивши у злочинну змову щодо вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, подолавши волю до супротиву зі сторони потерпілого, з метою доведення злочину до кінця та отримання грошових коштів ОСОБА_7 11.04.2020 приблизно о 18 год. 40 хв. зателефонував ОСОБА_14 та надав усну вказівку про прибуття до місця незаконного утримання належного йому автомобіля, при цьому повторно вказав про необхідність передачі грошових коштів в розмірі 2 тис. доларів США, ультимативно зазначивши, що в протилежному випадку належний потерпілому автомобіль повернуто не буде.

ОСОБА_14 , діючи відповідно до вказівки ОСОБА_7 приблизно о 19 год. 10 хв. цього ж дня прибув на територію ТОВ «Екотакс», за адресою: м. Житомир, вул. Танкістів, 1, де знаходився його автомобіль, де в подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , діючи в межах спільного злочинного умислу направленого на отримання чужого майна шляхом вимагання, в черговий раз в рішучій формі вказали на необхідність передачі грошових коштів в розмірі 2 000 доларів США, погрожуючи не повернути вказаний вище автомобіль, який перебував на підконтрольній їм території та доступ до якого був обмежений з їх сторони, а також за необхідності застосувати насильство відносно останнього у разі вчинення будь-яких дій направлених на супротив виконання їх вимог. ОСОБА_14 усвідомлюючи та сприймаючи пред`явлені погрози щодо обмеження його прав та застосування насильства відносно нього як реальні передав ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 2 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 11.04.2020 становить 54 тис. 520 грн., після чого ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 було повернуто потерпілому ОСОБА_14 належний йому легковий автомобіль марки «Toyota» моделі «FJ CRUISER» реєстраційний номер НОМЕР_1 разом з легковим причіпом марки «ЗИЛ», моделі «815300» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст. 289 ч.2 КК України, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; за ст. 189 ч.2 КК України, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим та обмеження його прав (вимаганні), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ст. 189 ч.2 КК України, які виразилися у вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим та обмеження його прав (вимаганні), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав та показав, що у березні-квітні 2020 заїхав до кума, який здійснює торгівлю картоплею на ринку під мостом поруч з залізничним вокзалом попити кави, поспілкуватися. Кум запитав чи не знає він чоловіка, який їздить на транспортному засобі «Toyota CRUISER» чорного кольору, який працює в кафе, розташоване в парку «1000 і 1 ніч». А також повідомив, що продавав цьому чоловікові картоплю в борг, однак останній відмовляється розрахуватися, постійно приїжджає з погрозами, а саме фізичною розправою та знищенням майна. Також повідомив, що і у інших продавців цей чоловік також набрав багато картоплі і відмовляється розрахуватися. Йому особисто цей чоловік знайомий не був, про що повідомив кумові та порадив звернутися із заявою до поліції. 02.04. він заїхав до кума, стояли розмовляли та став свідком, того, як під`їхав т/з Toyota, з якого вийшов чоловік, в послідуючому дізнався, що це Бельський, який почав погрожувати розправою його знайомим, які торгували картоплею. Він намагався поговорити з ОСОБА_15 щодо висловлених погроз, однак той одразу сів до автомобіля і швидко поїхав. Поспілкувавшись з кумом ще деякий час, сів до свого т/з і поїхав у своїх справах, рухався по вул. Київській не поспішаючи в напрямку Крошні. Переїхав залізничні переїзд по вул. Покровській, побачив, що посеред дороги стоїть т/з Toyota Бельського, а також ще декілька автомобілів. Зупинився щоб з`ясувати, що сталося та дізнався, що ОСОБА_15 створив аварійну ситуацію на дорозі. Він запитав у Бельського чому той себе веде неправомірно, а саме створює аварійну ситуацію на дорозі та погрожує особам, що торгують картоплею. Бельський для врегулювання конфлікту запропонував поїхати на стоянку, яка знаходилась неподалік по вул. Танкистів. Оскільки водії, яким ОСОБА_15 створив аварійну ситуацію були агресивно налаштовані, він вирішив поїхати разом з ОСОБА_15 . Приїхали до стоянки, на якій раніше ніколи не був. Бельський сам заїхав на територію стоянк, де залишив автомобіль, повідомивши, що автомобіль залишиться там поки він не вирішить всі свої проблему, в тому числі з продавцями картоплі. Після цього він поїхав. Через декілька днів йому зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що приїздив ОСОБА_15 , погрожував його синові та вимагав, що він, ОСОБА_17 , з ним зв`язався. Бельський йому зателефонував з телефону сина ОСОБА_16 та запропонував зустрітися, на що погодився. Домовилися про зустріч на автозаправці «ВОГ» по проспекту Незалежності. При зустрічі ОСОБА_15 говорив щось не зрозуміле, а потім запитав, як врегулювати конфлікт з продавцями картоплі. Він запропонував розрахуватися з продавцями, на що ОСОБА_15 погодився. Після цього, вони разом поїхали на місце, де ОСОБА_15 залишив свій автомобіль, останній своїм ключем відкрив автомобіль, забирав якісь свої речі, після цього вони роз`їхалися. 11.04. Бельський йому зателефонував і повідомив, що хоче віддати гроші продавцям картоплі, запропонував зустрітися на території автостоянки. Приїхав на стоянку, де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_18 , з яким познайомився, спілкувалися на різні теми. Приїхав ОСОБА_15 , з яким сіли до автомобіля, в цей час зателефонувала дружина ОСОБА_15 , та у нього з нею виник конфлікт, розмова між ними була тривала, а тому він вийшов з автомобіля. Коли ОСОБА_15 закінчив розмову, теж вийшов з автомобіля та розмовляв з ним, а потім з ОСОБА_18 з приводу спільної співпраці по ремонту автомобілів. Після цього, ОСОБА_19 сів у власний автомобіль та поїхав. А він сів до свого автомобіля та поїхав, але по дорозі його зупинили працівники поліції, він відкрив двері, але з невідомих причин розбили скло та його затримали. Він попросив викликати адвоката, але йому відмовили пославшись на те, що ці питання буде вирішувати слідчий. До приїзду слідчого проводили обшук в його автомобілі. Коли приїхав слідчий він знову попросив запросити адвоката, на що йому повторно відмовили. Запитали, що він має при собі, він повідомив, що має грошові кошти в сумі 32.000 грн. та 300 доларів США, інших коштів не було. Повторно почали проводити обшук автомобіля і під козирком перед переднім пасажирським сидінням виявили 2000 доларів США, походження яких йому не було відомо, про що і повідомив. Зазначив, що не вступав у попередню змову ні з ОСОБА_20 , ні з ОСОБА_18 , транспортним засобом Бельського не заволодівав і грошові кошти не вимагав. Бельський сам поставив свій автомобіль на обрану ним стоянку, куди мав вільний доступ. Також грошові кошти не вимагав, ніколи не дзвонив ОСОБА_15 , останній сам з ним зв`язувався, сам визначав місце зустрічі і сам бажав врегулювати конфлікт з продавцями картоплі. Також зазначив, що з ОСОБА_18 познайомився лише 11.04. під час зустрічі, яку призначив саме ОСОБА_15 .

Допитаний в судовому обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що займається підприємницькою діяльністю, в тому числі має у власності декілька приміщень, які використовує для діяльності СТО розташовані на території цегельного заводу по вул. Танкистів. Крім нього, на цій території здійснюють підприємницьку діяльність ще багато інших підприємців. Територія заводу огороджена, однак в денний час в`їзд на виїзд на територію є вільним, при цьому на цій території знаходяться велика кількість автомобілів, які належать працівникам підприємств, та їх клієнтам. 11.04.2020 разом зі своїми працівниками, їх дружинами, своєю дружиною знаходилися на території СТО, смажили м`ясо, відпочивали. На СТО приїхав чоловік, це був ОСОБА_17 . Вони познайомилися, розговорилися. В цей час приїхав ще один незнайомий йому чоловік, як в подальшому дізнався ОСОБА_15 , який приїхав до ОСОБА_17 та останні почали про щось розмовляти, про що саме, йому не відомо. Бачив, що ОСОБА_15 постійно хтось телефонував та він довго розмовляв, сварився. Він також розмовляв з ОСОБА_15 та дізнався, що останній займається подушками безпеки для автомобілів, що його зацікавило, оскільки він має власне СТО. Він також пропонував ОСОБА_21 можливу співпрацю по цьому напрямку. Після цього, бачив, що ОСОБА_15 сідав до автомобіля ОСОБА_17 , виходив, з кимось подовгу розмовляв по телефону, знову сідав в автомобіль. Через деякий час ОСОБА_15 сів до свого автомобіля Toyota, який стояв на території заводу та поїхав. ОСОБА_17 теж поїхав. Через декілька хвилин до приміщення, де вони відпочивали, залетів КОРД, поклали всіх на підлогу. Він одразу попросив викликати адвоката, на що спочатку не реагували, а коли приїхав слідчий дали можливість викликати адвоката. Також проводили обшук, вилучили майно у всіх присутніх. Під час обшуку було вилучено пристрій відеозаписів з камер відеоспостереження, який був у робочому стані. Однак, в послідуючому з невідомих причин пристрій приведено у непридатний стан, знищено всі відеозаписи, які є одним із доказів його невинуватості. Вважає, що орган досудового розслідування знищив цей важливий доказ. Ствердив, що до 11.04. Бельського не знав, як і не знав ОСОБА_17 , ні з ким не вступав у будь-яку змову та не вчиняв жодних неправомірних дій до ОСОБА_15 .

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні та містяться в:

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що з обвинуваченими не знайома, очевидцем події не була, про події відомо лише зі слів бувшого чоловіка ОСОБА_15 та його товариша ОСОБА_23 . Її чоловік займався купівлею та продажем автозапчастин. Дати не пам`ятає, попросила чоловіка купити картоплі, останній привіз 2 мішки картоплі, яка була вся зелена, а тому він поїхав її обміняти і на ринку зав`язалася суперечка. Повернувся додому чоловік разом з ОСОБА_24 пішки, незважаючи на те, що завжди пересувався на авто. Поцікавилась де автомобіль, на що чоловік відповів, що авто «віджали». Чоловік був стривожений, він ніколи ні з ким не сварився, говорив, що йому погрожують люди, але думала, що жартує, а коли він повернувся додому без авто зрозуміла що це серйозно. Авто забрали в районі «Баби Іри». Чоловік називав прізвища, але не пам`ятає їх. Розповідав, що під`їхало три автомобіля, які його наздогнали, викинули його з авто і забрали автомобіль, повідомили, що авто повернуть за гроші, точну суму не пам`ятає. Чоловік спочатку говорив, що подумає як вирішити проблему, а пізніше повідомив, що звернувся до поліції. Машини не було близько місяця. Обставин повернення машини не пам`ятає. Раніше чоловіка переслідувала поліція за те, що він на площі крутив пістолетом, чи це було до відібрання авто чи після не пам`ятає.

Також на обґрунтування обвинувачення надано витяги з ЄРДР від 03.04.2020 (т.1 а.с.136, 138, 148); заяву ОСОБА_14 від 03.04.2020 (т.2 а.с.141); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_14 від 06.04.2020; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2020 (т.1 а.с.154, 157); протокол огляду автомобіля від 11.04.2020 (т.1 а.с.161); протокол огляду предмету від 06.04.2020 відеозаписів з камер відеоспостереження «Безпечне місто», які безпосередньо досліджені в судовому засіданні (т.1 а.с.171); постанову про залучення особи для конфіденційного співробітництва від 04.04.2020 (т.1 а.с.193); протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль особи від 09.04.2020 (т.1 а.с.212, 224); протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 16.04.2020 (т.2 а.с.234); протокол огляду та вручення грошових коштів від 11.04.2020 (т.1 а.с.240); протокол про результати контролю за вчинення злочину від 11.04.2020 (т.2 а.с.1); протоколи про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контроль особи від 16.04.2020, 17.04.2020, 13.05.2020 (т.2 а.с.3, 11, 19); протокол обшуку від 11.04.2020 (т.2 а.с.22); протокол обшуку від 11.04.2020 (т.2 а.с.46); висновок судово-психіатричного експерта № 193-2020 (т.2 а.с.150).

Суд, здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема на основі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не знайшло свого підтвердження в суді.

Об`єктива сторона вимагання (ст. 189 КК України) полягає у незаконній вимозі передачі чужого майна чи права на майно, або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомості, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.

Отже, діяння може виявлятися лише в активній поведінці в незаконній вимозі: а) чужого майна; б) права на чуже майно; в) вчинення будь-яких дій майнового характеру, на які винний не має права. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є спосіб вимагання погроза заподіяння шкоди потерпілому або його близьким родичам, зміст якої може бути різним.

Суб`єктивна сторона тільки прямий умисел, корисливий мотив та мета.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 показав, що у березні 2020 року у нього виник конфлікт з продавцями картоплі, яку він купував на ринку біля залізничного вокзалу. Придбав декілька мішків, але у кого саме не пам`ятає. Вдома виявив, що картопля зіпсована, що його сильно обурило. Тому наступного дня знову поїхав на ринок та спричинив скандал з продавцями за продану ними зіпсовану картоплю, знову взяв у них декілька мішків, за які не розраховувався, але й ця картопля також виявилася неякісною. Через декілька днів знову приїхав на ринок, де продавці почали вимагати від нього заплатити за картоплю. Він почав на них кричати щоб вони від нього відчепилися, у противному випадку він забере у них всю наявну картоплю. 02.04. перебуваючи на ринку знову виникла сварка з продавцями картоплі, які вимагали гроші і погрожували зверненням до поліції. Він у свою чергу відповів їм, що в разі їх звернення до поліції, він з ними розбереться. Крім продавців, були ще й інші чоловіки, серед яких був ОСОБА_17 , який сказав йому не чіпати продавців. Злякавшись, сів в автомобіль і поїхав. Коли перебував в районі Крошні, переїхав залізничні колії, йому перекрив дорогу якийсь автомобіль і він зупинився. До нього підійшли декілька чоловіків, серед яких був ОСОБА_17 , який запитав чому він, ОСОБА_15 , погрожує продавцям і не розраховується за придбану картоплю. Через конфлікт з продавцями був схвильований та пообіцяв, що обов`язково розрахується та щоб йому повірили, запропонував залишити свій автомобіль, як гарантію цього. Він проживає в районі Крошні та знав, що неподалік від місця зупинки є автостоянка та запропонував загнати туди свій автомобіль. Після цього, сів за кермо свого автомобіля і завіз його на автостоянку біля СТО, де попросив працівників СТО дозволу залишити свій автомобіль. При цьому, його ніхто не бив, не погрожував та не примушував залишати там автомобіль, це було його особисте рішення. Повідомив ОСОБА_17 , що через декілька днів віддасть гроші за картоплю та забере свій автомобіль, при цьому і ключі і документи на автомобіль він нікому не передавав, їх ніхто не вимагав і не вилучав. На наступний день з ним сталися неприємності, а саме його з товаришем затримано поліцією та в автомобілі виявили його зброю, яку вилучили, а його затримали. Оскільки продавці картоплі погрожували зверненням до поліції та його затриманням, вирішив звернутися до поліції, що у нього відібрали автомобіль. У подальшому все робили працівники поліції, вказівки яких він виконував. Зазначив, що ніхто у нього автомобіль не забирав, гроші не вимагав, а лише він мав відшкодувати збитки, які заподіяв продавцям картоплі. Жодних дій насильницького характеру до нього ні ОСОБА_17 , ні ОСОБА_18 , якого вперше побачив 11.04., не вчиняв. Будь-яких претензій до обвинувачених він не має і не знає чому їх притягують до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Згідно правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020, викладеного у справі 740/3597/17, приписи ч.4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК.

У своїй промові в судових дебатах сторона обвинувачення просила критично віднестися до показів потерпілого, дані ним під час судового розгляду та взяти до уваги його пояснення під час проведення огляду т/з Toyota» моделі «FJ Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.161) та під час проведення судово-психіатричної експертизи від 14.07.2020 (т.2 а.с.150). Вважає, що зазначені покази є правдивими та узгоджуються з матеріалами НС(Р)Д.

Суд такі твердження сторони обвинувачення відкидає, оскільки вони суперечать вимогам ч.4 ст. 95 КПК України.

Так, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_14 погодився давати покази суду, був попереджений про кримінальну відповідальність та приведений до присяги.

На питання суду щодо відмінностей між обставин викладених ним у зверненні до поліції і показами в суді, потерпілий ОСОБА_14 показав, що на час події мав багато неприємностей, а саме його вигнала дружина, він вживав спиртні напої, через що вступав з усіма у суперечки та був затриманий працівниками поліції із зброєю. А тому побоюючись кримінального переслідування вирішив написати заяву в поліцію, вважав, що в такий спосіб уникне відповідальності, як і за борги за картоплю, так і за зброю.

На підтвердження показів потерпілого, судом допитано свідків сторони обвинувачення та захисту.

Так, свідок ОСОБА_25 показав, що станом у квітні 2020 року працював разом з ОСОБА_26 за адресою: АДРЕСА_5 , де орендували бокси та ремонтували автомобілі. Бокси орендував у ОСОБА_8 - ОСОБА_26 . На території розташовано багато боксів, на вході є охорона, ворота відкриті і в день і вночі, жодних дозволів на проїзд не потрібно, будь-хто може заїхати на територію. Територія великих розмірів, на ній розташовано декілька СТО, де знаходяться велика кількість т/з. Точної дати не пам`ятає, його запросили на шашлики працівники ОСОБА_18 , тоді й познайомився з останнім. Смажили м`ясо, коли до приміщення забігли працівники поліції, всіх поклали на підлогу, одягли кайданки, нанесли удари по спині. Причин затримання ніхто не пояснював. Під час затримання погрожували обвинуваченому ОСОБА_8 , передавали «привіт з Чернігова». Погрожували всім хто був присутній. Після того як його відпустли поїхав до лікарні, зняв побої. Яким чином транспортний засіб «Toyota» потрапив на територію СТО йому не відомо. Бачив, що вказаний т/з стояв на території більше одного дня. В подальшому лише бачив, як чоловік з вудочками у руках бігав біля вказаного авто, кричав, поводив себе неадекватно, ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_7 біля чоловіка не бачив.

Свідок ОСОБА_27 показав, що працював на посаді директора СТО, яке належить Агеєву по вул. Танкістів, 1, в м. Житомирі. Територія, де знаходиться СТО це територія колишнього цегельного заводу. Територія не охороняється, охороняються лише приміщення. Окрім їх СТО, на території ще є багато інших СТО та різних фірм. На території є водойма до якої є вільний проїзд, а тому будь-хто може заїхати на територію, ворота на в`їзді на територію не зачинялися. Бачив на стоянці автомобіль «Toyota Cruiser», обставин за яких даний транспортний засіб з`явився на території не пам`ятає. Бачив, як до автомобіля «Toyota Cruiser» приходив власник, неадекватно себе поводив, одягнув червону пілотку, дістав вудочки, ходив по СТО та кричав, що в авто щось засмерділось, розмовляв сам з собою, говорив щось про зброю, можливо перебував в стані алкогольного сп`яніння, то відкривав, то зачиняв двері в авто. Ключі від авто були у власника. По поведінці потерпілого було зрозуміло, що він є власником авто. Чи підходив до нього хтось не бачив. Ніхто не перешкоджав потерпілому у доступі до належному йому транспортному засобу. 11.04.2020 колективом СТО відпочивали, хтось постукав у ворота, побачив, що це власник авто, який зайшов, завів машину і поїхав, при цьому був в тій же пілотці. Ніхто вказівок щодо обмеження руху авто «Toyota Cruiser» не висловлював. 11.04.2020 власник авто «Toyota Cruiser», перед тим як залишити територію СТО, мав розмову з ОСОБА_8 , останній попросив його записати телефон Бельського, оскільки той займається подушками безпеки автомобілів, тому записав його номер. Розмова потерпілого та ОСОБА_8 мала діловий характер. ОСОБА_8 від власника авто нічого не вимагав, жодних погроз останньому не висловлював, у власності ОСОБА_8 перебуває близько 100 автомобілів, він самодостатня людина. Після цього повернулись за стіл, забіг КОРД і жорстоко повалили всіх на підлогу, всіх обшукали.

Свідок ОСОБА_28 показав, що орендував бокс у ОСОБА_8 для ремонту транспортних засобів. Ніколи не чув, щоб ОСОБА_8 вимагав у кого-небудь кошти чи комусь погрожував. На території пропускного режиму не було, охоронялись лише бокси. На території є озеро до якого будь-хто мав вільний доступ, тому будь-хто міг зайти та заїхати. Не пам`ятає чи на території СТО бачив автомобіль «Toyota Cruiser». Про обмеження руху транспортних засіб на території СТО ніколи не чув.

Свідок ОСОБА_26 показав, що орендував у Агеєва бокс по вул. Танкістів, 1. На територію здійснюється вільний проїзд, охорона є, яка охороняє лише бокси. Бачив на території автомобіль «Toyota Cruiser», який стояв деякий час. Від боксу, який орендує, автомобіль «Toyota Cruiser» був припаркований за 20-30 метрів. Кому належить даний транспортний засіб не знає. Бачив біля вказаного авто чоловіка в червоному капелюсі, чоловік виглядав кумедно, в руках тримав дорожню валізу червоного кольору, про що говорив чоловік не чув. Поруч з чоловіком ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не бачив. Щодо обмеження пересування транспортного засобу «Toyota Cruiser» по території нічого не чув. Поруч з «Toyota Cruiser» були припарковані і інші автомобілі.

Свідок ОСОБА_29 показала, що 11.04.2020 її разом з чоловіком запросили відпочити за адресою: АДРЕСА_5 . Відпочивала разом з чоловіком, ОСОБА_8 , його дружиною, ОСОБА_30 , його дружиною, ще були присутні інші працівники СТО, імен їх не пам`ятає. Відпочивали, смажили м`ясо. В подальшому увірвались люди у формі, одягли на присутніх чоловіків кайданки, забрали особисті речі, перевірили їх. В подальшому її чоловік ще з одним чоловіком зверталися до травмпункту. Нічого не знає з приводу того, що ОСОБА_8 у когось вимагав майно.

Свідок ОСОБА_31 показав, що займається сезонною торгівлею овочів та фруктів, осінь-весна. На початку 2020 здійснював торгівлю картоплі по АДРЕСА_6 , на ринку, поруч з ж/д вокзалом. Знає потерпілого, останній купував у нього картоплю. В середині березня ОСОБА_14 приїхав до нього на ринок, вони розговорились, останній повідомив, що має бізнес власне кафе, і для потреб кафе купує картоплю. ОСОБА_14 двічі на тиждень приїжджав на ринок за картоплею. Купував картоплю і у інших продавців на ринку. Одного разу потерпілий приїхав на ринок на автомобілі «Toyota Cruiser» чорного кольору, повідомив, що йому потрібна тонна картоплі, але наразі не має грошей. Він запропонував купити у його картоплю в борг, на що ОСОБА_14 погодився, пообіцявши, що за декілька днів розрахується. Раніше він ОСОБА_14 давав товар у борг та останній завжди розраховувався. Загрузили картоплю в машину Бельського близько 60-65 сіток, грузити допомагав ОСОБА_32 . ОСОБА_14 не торгувався щодо запропонованої ним ціни на картоплю. За всю картоплю нарахували 18 тисяч, домовились, що через декілька днів ОСОБА_14 привезе гроші. Через 3-4 дні він також торгував на ринку і почув крики, побачив ОСОБА_14 , який вантажив картоплю і лаявся, кричав, що йому впарили гнилу картоплю, почав погрожувати, говорив, що постріляє всіх, спалить машини. Він запропонував ОСОБА_15 привезти картоплю назад, якщо вона поганої якості, на що останній відповів, що її вже з`їла «братва» та поїхав з ринку. Через п`ять днів ОСОБА_15 знову приїхав на ринок та повідомив, що вони всі йому винні та мають дати картоплю на посадку. ОСОБА_14 був в неадекватному стані. На початку квітня, ближче до обіду, на ринку зустрівся з ОСОБА_7 пили каву. В цей час на ринок залетів ОСОБА_14 на автомобілі з причепом, не виходячи з машини почав погрожувати. ОСОБА_7 почав цікавитись у ОСОБА_14 причину конфлікту, проте останній нічого не відповів та поїхав з ринку в напрямку вул. Ватутіна. Ближче до вихідних ОСОБА_14 знову приїжджав на ринок, вимагав у сина ОСОБА_16 гроші, тому всі продавці картоплі, у яких ОСОБА_15 брав картоплю і не розрахувався вирішили написати заяву до поліції з приводу його протиправних дій. Двічі писав заяву, оскільки поліція жодним чином не реагувала.

Свідок ОСОБА_33 показав, що на весні, в перших числах березня продавав картоплю. На ринок приїхав автомобіль чорного кольору «Toyota Cruiser» з причіпом. З авто вийшов потерпілий, бачив його вперше, привітався, потерпілий сказав, що йому потрібна картопля, але у нього немає грошей, щоб за неї розрахуватись, попросив дати картоплю в борг. Оскільки ОСОБА_14 на ринку вітався з іншими продавцями, зрозумів, що той є постійним клієнтом, а тому погодився дати картоплю у борг, повірив йому. Віддав ОСОБА_14 не всю картоплю, що була, потерпілий сказав, що йому потрібно лише 500 кг. Сказав, що розрахується протягом декількох днів. Картоплю в машину ОСОБА_14 вантажив самостійно, погрузив близько 25 мішків, перед цим картоплю зважив. Через тиждень приїхав ОСОБА_14 , який сказав, що йому продали неякісний товар, а тому платити не буде, погрожував фізичною розправою, говорив, що спалить автомобіль. ОСОБА_14 вимагав, щоб продавці дали йому ще картоплю на посадку. В подальшому дізнався, що і у інших продавців ОСОБА_14 брав картоплю у борг і не розраховувався. В один з днів, коли на ринок приїхав ОСОБА_15 , був присутнім ОСОБА_17 , який чув погрози на адресу продавців. ОСОБА_17 запитав у нього в чому проблема, він розповів і останній порадив написати заяву в поліцію.

Свідок ОСОБА_34 показав, що в березні 2020 року продавав картоплю на ринку поруч з ж/д вокзалом. ОСОБА_14 декілька разів купував у нього картоплю і завжди розраховувався. Одного разу потерпілий приїхав на автомобілі «Toyota Cruiser» взяв 41 сітку картоплі і сказав, що розраховуватись за неї не буде, оскільки минулого разу йому продав гнилу картоплю. При цьому був у збудженому стані, погрожував словесно, кричав що спалить машину, погрожував зброєю. Картоплю самостійно вантажив йому в автомобіль. ОСОБА_14 просто забрав картоплю і поїхав. Ні картоплю, ні гроші ОСОБА_14 так і не повернув. Через декілька днів ОСОБА_14 знову був на ринку, був не сам, на іншому авто, перебував у стані сп`яніння, погрожував зброєю його сину. Одного разу на ринку був ОСОБА_7 і також приїхав ОСОБА_14 . Останній знову почав погрожувати та кричати, перебував в нетверезому стані. ОСОБА_7 це все побачив та сказав, щоб потрібно писати на ОСОБА_14 заяву до поліції. Потім дізнався, що не лише у нього ОСОБА_14 взяв картоплю і не розрахувався за неї. Заяву в поліцію писав двічі.

Свідок ОСОБА_35 показав, в березні 2020 займався роздрібною торгівлею картоплі на ринку під мостом поруч із залізничним вокзалом. ОСОБА_14 знає як покупця, останній декілька разів купував у нього декілька сіток картоплі. ОСОБА_14 купував картоплю для потреб власного кафе. Одного разу ОСОБА_14 приїхав на ринок, підійшов та сказав, що йому потрібно 60 тонн картоплі, однак грошей не має, оскільки забув та попросив дати товар у борг. Повірив йому, ОСОБА_14 сказав, що через декілька днів приїде і розрахується. Погрузили картоплю і ОСОБА_14 поїхав. Поруч з ними стояли ОСОБА_16 та ОСОБА_36 , вони чули, що ОСОБА_15 картоплю дав у борг, однак грошей за картоплю не повернув. Через декілька днів був на ринку, почув крики, побачив, що ОСОБА_14 сварився з ОСОБА_37 . Запитав у ОСОБА_14 де гроші за картоплю, на що останній відповів, що продали йому гнилу картоплю, а тому винні йому картоплю для посадки і гроші, при цьому знову погрожував, повідомив, що ніяких грошей платити не буде, погрожував, що спалить авто. На ринку в цей час був ОСОБА_7 , розповів йому про ситуацію, яка виникла, останній порадив звернутись до поліції, більше ОСОБА_7 про ОСОБА_14 нічого не розпитував. Заяву до поліції писав двічі, на першу заяву жодної реакції зі сторони правоохоронних органів не було, потім найняв адвоката, який почав займатися цим питанням, лише після цього почалось слідство. ОСОБА_7 ніхто не просив розібратись з ОСОБА_14 . При ньому ОСОБА_7 з ОСОБА_14 на ринку не спілкувався.

Під час судового розгляду обставини, викладені свідками ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами а саме витягом з ЄРДР № 001852, внесених за заявами зазначених осіб за ст. 190 КК України, проведено ряд слідчих дій.

Постановою дізнавача СД Житомирського РУП від 30.06.2023 кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, підставою закриття провадження встановлено наявність виникнення цивільно-правових правовідносин між ОСОБА_14 та потерпілими, які регулюються нормами цивільного законодавства. Отже, підтверджено ту обставину, що між зазначеними особами виникли відносини купівлі-продажу, умови якої не були виконані ОСОБА_14 (т.4 а.с.103-125).

З огляду на наведене, суд відкидає твердження сторони обвинувачення, що не було встановлено будь-яких правовідносин між ОСОБА_14 та вищевказаними свідками, щодо продажу картоплі, борговими зобов`язаннями останього, у зв`язку з чим слід до показів яких просив віднестися критично. Зазначене спростовано постановою від 30.06.2023.

Показами свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 підтверджено, що ОСОБА_14 мав вільний доступ до автомобіля, чим і скористався. При цьому, спростували твердження сторони обвинувачення щодо застосування до ОСОБА_14 будь-які неправомірні дії.

Обставини, викладені в обвинувальному акті про те, що транспортний засіб ОСОБА_14 був переміщений Особою 1, таким чином обмеживши потерпілого в його праві власності, примусового вилучення ключів не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовано показами потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_26 .

Під час проведення обшуку 11.02.2020 приміщення ТОВ «ЕКОТАКС» було вилучено відеореєстратор, на який фіксувалися записи з камер відеоспостереження, в зону яких потрапляв т/з «Toyota» моделі «FJ Cruiser», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з повідомлення ФОП ОСОБА_40 в період з 01.04.2020 по 11.04.2020 системні онлайн повідомлення щодо технічних помилок в роботі відеореєстратора, встановленого по вул. Танкістів,1 по договору № 5 від 20.11.2019 з ТОВ «ЕКОТАКС», з відеоспостереження, збою програмного забезпечення, інших недоліків функціонування приладів запису та збереження відео не надходило. При цьому, в період з 12.04.2020 по 14.04.2020 надходили наступні системні онлайн повідомлення про несанкціоновані користувачем спроби входу до програмного забезпечення файлів запису приладу (т.4 а.с.8).

Згідно висновку експерта № 7/59 від 27.05.2020 під час дослідження відеореєстратора, вилученого 11.04.2020, не виявлено файлів за 02.04.,08.04. та 11.04.2020. Зазначені відео файли було видалено, пошук яких не представилося можливим (т.2 а.с.129).

Отже, один з важливих доказів, який би дав можливість довести або спростувати доводи викладені в обвинуваченні, який перебував у володінні органу досудового розслідування, шляхом несанкціонованого втручання було знищено.

Також під час судового розгляду спростовано доводи викладені в обвинуваченні, що територія по вул. Танкістів в м. Житомирі знаходиться у володінні ТОВ «ЕКОТАКС», яка перебуває у користуванні ОСОБА_8 .

Так, з дослідженої в судовому засіданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно у володінні ТОВ ЕКОТАКС» перебуває лише будівлі та споруди загальною площею 410,6 кв.м., а саме майстерня, прохідна, КНС, навіс, частина огорожі, інша територія находиться у володінні понад 50 інших власників (т.3 а.с.237).

Щодо тверджень сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 телефонував ОСОБА_14 спростовано відомостями мобільного оператора (т. 4 а.с.215). Судом встановлено, що ініціатором телефонних дзвінків був зажди ОСОБА_14 , що у свою чергу свідчить про відсутність доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_7 надавав вказівки ОСОБА_14 . Також не надано доказів про телефонні з`єднання між потерпілим з ОСОБА_8 та Особою 1 і Особою 2.

Досліджені в судовому засіданні матеріали НС(Р)Д не свідчать про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимагали у ОСОБА_14 грошові кошти, або позбавляли його права вільного користування власним майном. Навпаки, під час перегляду зазначених матеріалів встановлено, що ОСОБА_14 погоджувався з тим, що має конфлікт з продавцями картоплі, що має перед ними борги, з якими повинен розрахуватися, а також не заперечував, що самостійно поставив т/з на стоянку. Під час зустрічей поведінка ОСОБА_14 не свідчила про те, що він чогось боїться, а навпаки вів себе вільно, розв`язно, говорив про те, що має проблеми з поліцією через зброю.

Отже досліджені в судовому засіданні матеріали НС(Р)Д не доводять пред`явлене обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде встановлено у встановленому законом порядку.

У національному законодавстві презумпцію невинуватості як один із основних конституційних принципів судочинства відображено в ч.1 ст. 62 Конституції України та в ч.1 ст. 17 КПК України. Згідно із цими правовими нормами особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.

У справі ЄСПЛ «VASARAB AND PAULUS V. SLOVAKIA» Суд визнав порушенням п.1,3 (d) ст. 6 Конвенції саме використання показань, наданих свідками в обмін на імунітет або інші переваги, що може поставити під сумнів справедливість провадження проти обвинуваченого.

Судом встановлено, що 03.04.2020 працівниками поліції було зупинено т/з, під керуванням ОСОБА_41 , в якому знаходився пасажир ОСОБА_14 . В ході огляду було виявлено та вилучено карабін, який належить ОСОБА_14 , вилучено 8 набоїв калібру 45 мм. до пристрою для відстрілу гумовими кулями. На місце події викликано СОГ, вищевказаних осіб затримано. За словами очевидців події з вказаного автомобіля під час руху хтось стріляв по перехожих (т.3 а.с.177).

Отже, лише після затримання через незаконне поводження зброєю, з метою приховання своїх неправомірних дій і намаганням спотворити дійсні обставини, ОСОБА_14 звернувся із заявою до поліції про нібито незаконне вилучення т/з та вимагання коштів за його повернення. При цьому, відомості в ЄРДР 03.04.2020 були внесені лише з правовою кваліфікацією за ст. 189 КК України, вимагання грошових коштів, а за ст. 289 КК України внесено лише 11.04.2020 о 22 год. 59 хв., тобто після затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зазначені обставини ще раз доводять, що на час подачі заяви в органи поліції ОСОБА_14 перебував під контролем правоохоронних органів за вчинення іншого правопорушення та в послідуючому, в обмін уникнення від відповідальності за вчинене, звернувся із заявою, в якій виклав неправдиві відомості. Орган досудового розслідування зазначені обставини ретельно не перевірив.

Оцінюючи у відповідності до вимог ст.94 КПК кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи положення статей 84, 86, 98, 99 КПК, суд виходить з таких міркувань.

Так, на доведення винуватості обвинувачених суду надано протоколи обшуків, від 11.04.2020, проведених в автомобілі, яким користувався ОСОБА_7 та території ТОВ «ЕКОТАКС».

Згідно ч.2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтею 30 Конституції України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку, інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, закон допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку.

Частиною 1 ст. 233 КПК України визначено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім невідкладних випадків, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналіз вищевказаних положень кримінальних процесуальних норм свідчить про те, що право слідчого, прокурора на проникнення до житла чи іншого володіння і проведення в ньому обшуку може виникати у трьох випадках: 1) за ухвалою слідчого судді; 2) без постановлення такої ухвали на підставі добровільної згоди власника житла чи іншого володіння особи; 3) до постановлення ухвали слідчого судді лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину.

Як убачається з матеріалів провадження 11.04.2020 з 20 год. 25 хв. по 21 год. 30 хв. було проведено обшуки транспортного засобу, який перебуває у власності ОСОБА_7 , та з 20 год. 25 хв. по 22 год. 57 хв. територію та будівлі ТОВ «ЕКОТАКС», як невідкладний випадок.

Невідкладність проведення обшуку обґрунтована слідчим тим, що є необхідність врятування майна, що є речовим доказом. Такі підстави проведення обшуку не відносяться до переліку невідкладних, визначених кримінальним процесуальним законодавством.

Отже, проведені органами досудового розслідування 11.04.2020 слідчі дії не були невідкладними, а тому згідно з приписами ч.2 ст. 234 КПК України такий обшук мав здійснюватися лише на підставі ухвали слідчого судді, оскільки згоди власники житла та іншого володіння не надавали.

Таким чином, навіть з урахуванням того, що обшуки 11.04.2020 було легалізовано ухвалами слідчого судді Корольовського районного суду м Житомира від 13.04.2020, суд вважає, що обшуки від 11.04.2020 проведено без достатніх правових підстав.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про визнання недопустимими доказами обшуки від 11.04.2020, оскільки вони проведені з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема здійснення вказаних процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду без такого дозволу.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 08.04.2021 справа 573/2028/19).

Враховуючи наведене, відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева», якщо джерело доказів є неналежним, то всі доказі, отримані з його допомогою, будуть такими ж, тобто недопустимими (рішення ЄСПЛ «Гефген проти Німеччични»).

З огляду на наведене, отримані за результатами проведених обшуків «плоди отруйного дерева» - протокол огляду речей та предметів від 15.04.2020 (т.2 а.с.34); протокол огляду предметів від 28.04.2020 (т.2 а.с.63), судом також визнаються недопустимими доказами.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінують вчинення кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 28 КК України учинення злочину групою осіб за попередньою змовою, має місце якщо в ньому беруть участь декілька (два або більше виконавців) та між цими особами ще до початку злочину відбулася змова про спільне його вчинення. Співучасники повинні діяти спільно, спиратися в своїх діях один на одного, між їхніми діями має бути причинний зв`язок, їм належить усвідомлювати, що спільними діями вони вчиняють злочин, і бажати чи свідомо допускати настання суспільно небезпечних наслідків.

В свою чергу з боку обвинувачення не було зібрано належних і допустимих доказів, як і не здобуто під час судового розгляду, на підтвердження того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Особа 1 та Особа 2 вступили у попередню змову групою осіб на вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Однак, під час судового провадження стороною обвинувачення не було забезпечено явку в судове засідання свідка ОСОБА_42 . При цьому суд, за клопотанням прокурора неодноразово, більше року, відкладав судові засідання для виклику вказаного свідка, роз`яснюючи прокурору про те, що забезпечення явки вказаного свідка в судове засідання покладено на сторону обвинувачення. Незважаючи на сприяння судом стороні обвинувачення у виклику свідка, допитати останнього не надалося можливим.

Отже судом вжито всіх необхідних заходів для повідомлення свідка ОСОБА_43 та забезпечення явки його до суду, однак через його неодноразову неявку, не встановленням місця його перебування, суд був позбавлений можливості провести його безпосередній допит та ухвалює судове рішення на підставі наданих судом доказів.

При цьому, є неприйнятними доводи прокурора висловлені в судових дебатах на покази вказаного свідка, дані ним під час досудового розслідування, оскільки це суперечить вимогам ч.4 ст. 95 КПК України. Також суд позбавлений можливості дати оцінку письмовим доказам за участю вказаного свідки. При цьому, під час досудового розслідування ні з потерпілим ОСОБА_14 , ні зі свідком ОСОБА_44 не проводилися слідчі експерименти, які згідно правової позиції Верховного Суду, в разі неможливості безпосереднього допиту в суді, можуть бути досліджені судом.

Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

В численних рішеннях Верховний Суд підкреслював, що обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Також Верховний Суд визначав, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 289 ч.2, 189 ч.2 КК України та висунуте обвинувачення ОСОБА_8 за ст. 189 ч.2 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підставі ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки при судовому розгляді не доведено обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч.2, 189 ч.2 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.2 КК України.

Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.

Скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду від 14.04.2020, 15.02.2020.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Питання про речові докази, щодо Особи 1, будуть вирішені в іншому виділеному кримінальному провадженні (т.2 а.с.169).

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 289 ч.2, 189 ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.2 КК України та виправдати у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати в сумі 12422 грн. віднести за рахунок держави.

Скасувати арешти на майно, накладені ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 14.04.2020, 15.02.2020.

Речові докази: автомобіль марки «Toyota», моделі FJ CRUISER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом з легковим причіпом марки «ЗИЛ» моделі «815300», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який повернуто на відповідальне зберігання ОСОБА_14 , залишити його володільцю (т.2 а.с.164); автомобіль марки Opel, реєстраційний номер НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 32552 грн., 350 доларів США, мобільний телефон марки Samsung, які повернуто ОСОБА_7 , залишити його володільцю (т.2 а.с.103, т.4 а.с.17); грошові кошти в сумі 15560 грн., два паспорти на ім`я ОСОБА_45 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля, які повернуто ОСОБА_8 , залишити його володільцю (т.2 а.с.105, 107); DVD-диски зберігати в матеріалах судового провадження (т.2 а.с.166); відеореєстратор DHI-NVR-4232-4KS2; 12V=4A; mac:AO:8D:1D:88:OB:F S/N 5J005AOPAZ5168B в корпусі сіро-чорного кольору з кабелем, мобільний телефон Redmi by Xiomi ІМЕІ 1: НОМЕР_5 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_6 . S/N: НОМЕР_7 , з сім-картою НОМЕР_8 , в чохлі сірого кольору, які зберігаються в камері схову СУ ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_8 (т.2 а.с.168); 20 банкнот (купюр) номіналом по 100 (сто) доларів США кожна з наступними ідентифікаційними ознаками (серія та номер) - FL35553270C, KB83378983I, KF40619441B, HE13039424C, KK54973342C, HB3051470G, KF76102859A, KF76102860A, KF76102861A, HB16838846M, HA20672721B, KB14549978M, HЕ60504298A, KB47669693B, KB12796901J, MB53690596D, LL60357548D, MB18300077M, MF31248909B, LB25384338T, надані ОСОБА_14 , які відповідно до акту прийому-передачі майна на зберіганні 11.08.2020 передано для зберігання в АТ КБ «Приватбанк» - повернути ОСОБА_14 (т.1 а.с.239, т.2 а.с.173,174).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити виправданим, прокурору, захисникам, представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1