Справа 688/2617/23
№ 1-в/688/97/23
Ухвала

Іменем України

03 липня 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

встановив:

22 червня 2023 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2019 року більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. В обгрунтування клопотання зазначає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, приймає участь у різноманітних програмах, має заохочення від представників адміністрації виправної колонії. За весь час відбування покарання в колонії має одне стягнення, яке вважає таким, що накладено несправедливо.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, замінивши йому невідбуту частину покарання на більш м`яке у виді громадських робіт.

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання засудженого відмовити, оскільки поведінка та ставлення до праці не свідчать про те, що останній став на шлях виправлення, що підтверджується висновком щодо ступеня виправлення засудженого.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні з урахуванням тяжкості вчинених засудженим злочинів, його поведінки та ставлення до праці, проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення засудженого, представника державної установи, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим за тяжкий злочин не менше половини строку покарання.

З роз`яснень п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року слідує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Законом передбачено дві умови, необхідні для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким: впевненість, що засуджений став на шлях виправлення, та фактичне відбуття ним, передбаченої ч.4 ст. 82 КК України частини строку покарання.

Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є такий ступінь виправлення засудженого, при якому подальше його виправлення стає можливим при застосуванні більш м`якого виду покарання ніж те, яке призначене вироком суду. Така можливість зумовлюється тим, що особистість засудженого, його відношення до виконання обов`язків свідчать про успішний перебіг процесу виправлення.

Судом встановлено, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 листопада 2019 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 04.07.2019 року, зараховано у строк відбування покарання період утримання під вартою з 19.09.2018 року по 27.12.2018 року включно. Вирок набрав законної сили 21.11.2019 року

Початок строку: 04.07.2019 року, кінець строку: 25.09.2023 року.

Згідно довідки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» станом на 29.06.2023 року невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 2 місяці 27 днів.

Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів та на час розгляду клопотання відбув 2/3 строку покарання.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній з 08.07.2019 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор». За період утримання характеризувався слідуючим чином: допустив 1 порушення режиму утримання, яке виражалось в невиконанні законних вимог, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення пагашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 12.12.2019 року відбував покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» За період відбування покарання встановленні вимоги режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притятягувався. Мав 1 заохочення.

З 26.01.2021 року утримувався в державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор». За період утримання порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 16.03.2021 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Шепетівська виправна колонія (№ 98)» За період відбування покарання допустив 1 порушення режимних вимог, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Має 1 заохочення.

У відношенні до представників адміністрації установи не завжди ввічливий, тактовний. У відношенні до засуджених безконфліктний. На виробництві колонії не працевлаштований. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, до праці ставиться задовільно. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. В 2020 та 2021 роках закінчив Шепетівський навчальний центр №98 та здобув виробничі спеціальності «фрезерувальник» та «токар». З рідними зв`язок підтримує шляхом побачень, телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Позов відсутній. Вину у скоєному злочині визнає.

Бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт». Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.

Відповідно до проведення оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення в під системі «КАСАНДРА» ЄРЗО, засуджений має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання визначено середній.

Переведенню до дільниці соціальної реабілітації за формальними ознаками підлягав після 25.09.2020 року (по відбуттю 1/3 строку покарання), комісією установи відмовлено (протокол № 30 від 20.10.2020 року).

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав після 25.06.2021 року (по відбуттю 1/2 строку покарання), комісією установи відмовлено (протокол № 17 від 09.07.2021 року).

Умовно-достроковому звільненню від покарання за формальними ознаками підлягав після 25.03.2022 року (по відбуттю 2/3 строку покарання), комісією установи відмовлено як такому, що не довів своє виправлення(протокол №9 від 01.04..2022 року).

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.10.2022 року, залишеною без змін ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 22.12.2022 року відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.03.2023 року клопотання про умовно-дострокове звільнення залишено без розгляду.

ОСОБА_5 перебуває на профілактичному обліку установи як особа, схильна до втечі.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого вбачається, що ОСОБА_5 має 2 заохочення та 2 стягнення, які погашені.

Згідно довідки про нараховану заробітну плату засуджений ОСОБА_5 мав заробіток у вересні 2021 року, лютому 2022 року, березні та червні 2023 року.

Виконавчі листи згідно довідки в установі на виконанні не перебувають.

Надані характеризуючі дані адміністрацією ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» не достатні для переконання в тому, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, суперечать іншим дослідженим матеріалам справи, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому при таких обставинах буде передчасною.

Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.

Згідно характеризуючих даних установи ОСОБА_5 виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, що є його обов`язком, до роботи відноситься задовільно, на виробництві установи не працевлаштований, участі в роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, за весь період відбування покарання не приймає.

Доказів накладення стягнення на засудженого незаконно, останній не надав. Погашення на момент звернення до суду застосованих до ОСОБА_5 стягнень судом до уваги не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому. Так, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення умисних тяжких злочинів.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого засудженим набрано 48 балів, із пояснень в судовому засіданні представника державної установи ОСОБА_4 , який є начальником відділення СПС вбачається, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не відбулося.

Дослідивши обставини справи та всі письмові матеріали, суд вважає, що вказані матеріали в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів, а свідчать про нестабільну поведінку засудженого.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у клопотанні засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1