КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2396/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 761/1547/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням систем відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів у системі EasyCon, апеляційну скаргу представника підприємства «Canon CEE GmbH» - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

представника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2023 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно та документи, яке було вилучене у ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу «MAN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , який знаходився на території митного поста «Дякове» Закарпатської митниці Державної митної служби України, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район с. Неветленфолу, вул. Фогодо, буд. 106, повний перелік, якого зазначений в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник підприємства «Canon CEE GmbH» - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2023 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання було здійснено без участі представника підприємства, а 20.03.2023 року було отримано копію оскаржуваної ухвали, подана апеляційна скарга 28.03.2023 року.

Оскаржувана ухвала не містить жодного достатнього та належного доказу тих обставин, які є визначальними та необхідними для подальшого арешту на майно. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а постанова про визнання цього майна речовим доказом є формальною.

Кінцеві користувачі товарів, які є предметом даної поставки, призначені виключно для роздрібних продаж через торгові точки у Казахстані та Узбекистані.

Причини наявності у технічній документації на товар інформації, щодо імпортера в особі колишнього представництва на території рф, компанія «Canon CEE GmbH» зазначає, що не постачає жодних виробів офіційному представнику в росії. Компанія виробляє продукцію та документацію не для окремих країн, а для регіонів, мета такого підходу полягає у зменшенні необхідності локалізації супутньої технічної документації. Процес повторної локалізації передбачає повторне відкривання великої кількості коробок, видалення інструкції з експлуатації, та інше, що в цілому вплине на кінцеву вартість та конкурентоспроможність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 000021 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування зазначається, що у період збройної агресії рф проти України, невстановлені особи організували передачу (постачання), через територію України, матеріальних ресурсів до російської федерації, із залученням громадян України, тим самим здійснили умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Згідно рапорту оперативних співробітників ГУ «Д» ДЗНД СБ України встановлено, що на митному пості «Дякове» Закарпатської митниці, на виїзд із території України, перебувають вантажні транспортні засоби з друкарським обладнанням (принтери марки «Canon») та комплектуючими до них, імпортером яких є ТОВ «Канон Ру», рф, м. москва.

Так, відповідно до супровідних документів відправником зазначеної продукції є Canon Europa N.V. Bovenkerkerweg 59-61, 1185 XB Amstelveen Netherlands, отримувач - Comportai LLP, Kurylysshi Microdistrictkokoray 2A, 7 street, 050061 Almaty Kazakhstan, перевізник ФОГІ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2).

Разом з тим, згідно заяви керугочого директора «Canon ЕМЕА» у Центральній та Східній Європі Уілберта Верхейена від 2 березня 2022 року компанією призупинено постачання продукції до рф.

В ході митного огляду вище вказаних транспортних засобі в встановлено, що на друкарському обладнанні та комплектуючих до них марки «Canon» зазначено, що імпортером являється «ООО «Канон Ру», 109028, рф, г.москва, Серебряническая наб., д. 29».

З урахуванням накладених санкцій та дефіциту мікрочіпів у виробництві військової техніки та зброї, не виключено використання вищевказаної техніки у якості донорів мікросхем.

Крім того, згідно отриманої інформації встановлено, що невстановлені слідством особи здійснюють провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та використовують при цьому транспортний засіб марки транспортний засіб марки «Ман» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з напівпричепом НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордоний паспорт НОМЕР_5 ( АДРЕСА_1 ), яким здійснюють перевезення матеріальних ресурсів та документи щодо їх походження, або підміну їх, чорнові записи, комп`ютерну техніку (в тому числі мобільні телефони, комп`ютери, ноутбуки, планшети), флеш-накопичувачі, на яких є відомості щодо незаконної діяльності, печатки.

Зазначено, що транспортний засіб «MAN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У період з 15.01.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук вантажного транспортного засобу «MAN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , V1N НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_6, VIN НОМЕР_4 , який знаходиться на території митного поста «Дякове» Закарпатської митниці Державної митної служби України, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район с. Неветленфолу, вул. Фогодо, буд. 106, в ході якого виявлено та вилучено обладнання, повний перелік, якого зазначений в протоколі обшуку.

16.01.2023 року прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене у ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу «MAN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , який знаходився на території митного поста «Дякове» Закарпатської митниці Державної митної служби України, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район с. Неветленфолу, вул. Фогодо, буд. 106, а саме: повний перелік, якого зазначений в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2023 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно та документи, яке було вилучене у ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу «MAN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , який знаходився на території митного поста «Дякове» Закарпатської митниці Державної митної служби України, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район с. Неветленфолу, вул. Фогодо, буд. 106, повний перелік, якого зазначений в клопотанні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Задовольняючи частково дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, всупереч доводам представника, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких просить апелянт скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційних скарг колегією суддів не виявлено, тому апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січна 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно та документи, вилучені у ході проведення обшуку вантажного транспортного засобу «MAN» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з напівпричепом НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , який знаходився на території митного поста «Дякове» Закарпатської митниці Державної митної служби України, за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район с. Неветленфолу, вул. Фогодо, буд. 106, а саме: повний перелік, якого зазначений в резолютивній частині ухвали, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника підприємства «Canon CEE GmbH» - ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3