Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2722/23
номер провадження 1-кс/695/786/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання начальника Драбівського відділуЗолотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000911 від 18.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Золотоніського РВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000911 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.07.2023 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що близько 06 год 00 хв невідома особа умисно, таємно, шляхом вільного доступу незаконно заволоділа її транспортним засобом «Renault Logan», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який знаходився поблизу її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

По даному факту 18.07.2023 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000911 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

З метою повної фіксації слідів вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення викраденого майна, як речових доказів по справі, у період часу із 20 год 44 хв по 21 год 27 хв 18.07.2023 в присутності двох понятих, а також ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , проведено невідкладний обшук автомобіля марки «Renault Logan», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, який був припаркований неподалік домоволодіння по АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено: 4 марлеві тампони із змивами з ручок передніх дверей автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 (зовні та всередині) у чотирьох паперових конвертах «НПУ ГСУ», 1 полімерну плівку із мікронакладенням із сидіння водія автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , яка поміщена у сейф-пакет «НПУ №PSP 2206752», 2 недопалки цигарок на передньому лівому ковбику автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , які поміщені у паперовий конверт «НПУ ГСУ», 1 шкіряний чохол із керма автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщений до сейф-пакету «НПУ №PSP 4108078», 1 полімерна пляшка ємністю 1,5л. на передньому правому пасажирському сидінні автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , яка поміщена у сейф-пакет «НПУ №PSP 4108077», 1 скляну пляшку «Рrime» з заднього сидіння автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , яка поміщена до сейф-пакету «НПУ №PSP 4108076», з бардачка автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 особисті документи ОСОБА_4 : копію договору купівлі-продажу квартири від 04.06.2021 серія НРВ № 302509 на 1 арк., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.09.2017 серія НМІ № 374591 на 1 арк., витяг до нього на 1 арк. та 2 копії свідоцтва про право власності на спадщину за законом та витягу, кожна з яких на 2 арк. та автомобіль «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 18.07.2023 вилучені предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Оскільки вище зазначене майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами у даному кримінальному провадження, прокурор звернувся з даним клопотанням до суду.

У судове засідання прокурор не з`явився, надіславши до суду клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, на задоволенні клопотання наполягав.

Законний володілець автомобіля «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000911 від 18.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та під час досудового розслідування якого виявлено та вилучено предмети та речі, а саме: 4 марлеві тампони із змивами з ручок передніх дверей автомобіля (зовні та всередині), 1 полімерну плівку із мікронакладенням із сидіння водія (переднє ліве), 2 недопалки цигарок, 1 шкіряний чохол із керма автомобіля, 1 полімерну пляшку ємністю 1,5л. та 1 скляну пляшку «Рrime», а також автомобіль «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями абзацу першого частини третьої ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Вирішуючи наявність правових підстав для задоволення заявленого клопотання про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено достатність підстав вважати, що вилучені предмети та речі є речовими доказами, мають доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином на підставі викладеного вище, оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо підстав вважати, що 4 марлеві тампони із змивами з ручок передніх дверей автомобіля (зовні та всередині), 1 полімерну плівку із мікронакладенням із сидіння водія (переднє ліве), 2 недопалки цигарок, 1 шкіряний чохол із керма автомобіля, 1 полімерну пляшку ємністю 1,5л. та 1 скляну пляшку «Рrime» є доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль марки «Renault Logan», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, слідчий суддя зауважує про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями абзацу першого частини третьої ст. 173 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що метою накладення арешту на вказаний вище автомобіль є збереження речового доказу та запобігання його знищенню, перетворенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування.

Підставою для арешту транспортного засобу є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди правопорушення та яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідністю проведення експертиз.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що органом досудового розслідування проведено обшук транспортного засобу та фіксацію відомостей про нього у відповідних процесуальних протоколах, з метою забезпечення збереження речового доказу, та забезпечення співрозмірності права власника на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб підлягає частковому задоволенню шляхом заборони його відчуження будь-яким способом, його приховування, підміну, пошкодження, знищення або вчинення інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Доказів негативних наслідків від застосування такого максимального заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до положень ст.174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Керуючись ст. 2, 7, 94, 98, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У рамках кримінального провадження №0000911 від 18.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, накласти арешт на 4 марлеві тампони із змивами з ручок передніх дверей автомобіля (зовні та всередині), 1 полімерну плівку із мікронакладенням із сидіння водія (переднє ліве), 2 недопалки цигарок, 1 шкіряний чохол із керма автомобіля, 1 полімерну пляшку ємністю 1,5л. та 1 скляну пляшку «Рrime».

Автомобіль марки «Renault Logan», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, що на прав власності належить ОСОБА_4 передати на відповідальне зберігання під розписку та заборонити ОСОБА_4 відчуження даного транспортного засобу будь-яким способом, його приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт до закінчення кримінального провадження і вирішення справи по суті.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Зобов`язати власника майна, якому буде передано на відповідальне зберігання, що останній за першою вимогою слідчого, прокурора повинен негайно надати його для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у разі їх необхідності.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_7