У Х В А Л А

Іменем України

справа № 610/41/23 провадження 1-кс/610/9/2023

м. Балаклія 12.06.2023 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000511 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

08.06.2023 до суду надійшло клопотання прокурора, яке було уточнене 09.06.2023, про арешт майна від 06.06.2023.

Предметом клопотання є майно, вилучене під час огляду місця події ( АДРЕСА_1 ): футболка чорного кольору, тапки (капці) резинові, запальничка блакитного кольору, коробка сірників, власником яких є ОСОБА_4 , змив на марлевий тампон із правої руки ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 2 ст. 194 КК України, при огляді місця події було вилучено вищевказані речі, які зберегли на собі сліди злочину, тому на них доцільно накласти арешті з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні, у подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищене (а.с. 20-23).

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглянути за його відсутності.

Власник майна про час та місце судового розгляду повідомлений. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання з урахуванням визначених законом строків розгляду клопотання, найчастіше об'єктивної неможливості у ці строки повідомити про його розгляд, наслідків не розгляду клопотання, наявності права у власників та володільців майна на подачу клопотання про скасування арешту майна у разі його накладення.

Як убачається з матеріалів клопотання, СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000511. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесене 05.06.2023.

Із рапорту пом.чергового ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області встановлено, що 05.06.2023 о 14.55 за адресою: АДРЕСА_1 , місцевий мешканець ОСОБА_5 підпалив причеп із сіном. Потерпілих немає. Зі слів заявника, чоловік не вперше вчиняє підпал.

Згідно з витягом з ЄРДР про внесення 05.06.2023 відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 194 КК України, 05.06.2023 надійшла заява гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 05.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа шляхом підпалу умисно знищила та пошкодила майно, а саме: причіп із сіном, чим було спричинено матеріальну шкоду заявнику. Потерпілих немає.

Із протоколу допиту свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 06.06.2023 встановлено, що, перебуваючи на службі 05.06.2023 вони супроводжували слідчого та спеціаліста криміналіста під час виїзду на місце події до населеного пункту с. Волохів Яр Ізюмського району Харківської області для проведення огляду місця події за зверненням громадянина ОСОБА_6 , за фактом підпалу його майна. На місці події було виявлено гр. ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою. Його руки та одяг були в нашаруваннях сірого та чорного кольору речовини, на правому оці в нього були обпалені вії, очі були почервонілі, на губах були темні загрубілі ділянки шкіри, на штанах були залишки сухої трави (сіна). При цьому ОСОБА_4 постійно діставав із карманів штанів запальничку та сірники, потім клав назад, періодично переминаючи їх у руках.

Протоколом огляду місця події від 05.06.2023 встановлено, що на місці події, а саме відкритої ділянки місцевості, прилеглої території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 було виявлено: запальничка блакитного кольору, коробка сірників виробника ТОВ «Українська сірникова фабрика», змив із правої руки гр. ОСОБА_4 , футболка чорного кольору, капці (тапки) резинові чорно-сіро-білого кольору «Progres».

За постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 05.06.2023 зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на майно:

1)футболка чорного кольору;

2)тапки (капці) резинові;

3)запальничка блакитного кольору;

4)коробка сірників;

5)змив на марлевий тампон з правої руки гр. ОСОБА_4 ,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому.

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1