Справа № 462/2294/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/533/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 06.04.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Под`япольськ, Шкотовського району, Приморського краю РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді арешту строком на 2 місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_6 приблизно о 09:30 год., 02 березня 2023 року, перебуваючи на території лісопарку «Білогорща» зі сторони по вул. Білогорща у м. Львові, незаконно придбав шляхом знахідки прозорий пакетик з кристалоподібною речовиною фіолетового кольору. Зрозумівши, що це психотропна речовина, ОСОБА_6 вирішив зберігати її при собі з метою власного вживання та заховав знайдений пакетик з психотропною речовиною до правої зовнішньої кишені куртки. Цього ж дня приблизно о 10.10 год. ОСОБА_6 , зберігаючи при собі прозорий пакетик з психотропною речовиною, перебуваючи неподалік лісопарку «Білогорща» по вул. Білогорща, 5 у м.Львові, був зупинений працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього прозорий пакетик з психотропною речовиною - РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он) в кількості 0,1856 грама, яку він незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивах апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що він проходить лікування у ГО «Міжнародна Місія «Відкриті двері» та працевлаштований. Звертає увагу на те, що він отримує пенсію по інвалідності та допомогу як внутрішньо переміщена особа. Вважає, що призначене йому покарання у виді арешту є занадто суворим.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник фактично порушує питання про недотримання судом першої інстанції визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання є: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, на обліках в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом першої інстанції не встановлено.

Даних про те, що обвинувачений перебуває на лікуванні у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції врахував всі обставини, на які покликається обвинувачений у апеляційній скарзі при призначенні йому покарання.

Поряд з цим, колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності в т. ч. за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, судимий, востаннє 23.02.2018 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.309, ч.1 ст.313, ст. 70 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі, 17.06.2020 звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання у виді арешту призначене обвинуваченому з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку Залізничного районного суду м. Львова від 06.04.2023 року відносно ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 06.04.2023 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4