Справа № 484/3811/23
Провадження: № 1-кп/484/317/23р
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000620 по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терновате Кривоозерського району Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, розлученого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, без постійного місця проживання, тимчасово проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.09.1981 року Первомайським міським судом Миколаївської області, за ст. ст. 140 ч. 2, 85 ч. 2, 81 ч. 2, 208, 42 КК України (в редакції закону від 1960 року), до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією 1/2 його майна та відповідно до ст. 14 КК України (в редакції закону від 1960 року);

-16.03.1988 року, Первомайським міським судом Миколаївської області, за ст. 140 ч. 3 КК України (в редакції закону від 1960 року), до 2 років позбавлення волі;

-28.04.1992 року, Первомайським міським судом Миколаївської області, за ст. ст. 17, 140 ч. 3, КК України (в редакції закону від 1960 року), до 3 років позбавлення волі;

-28.05.1996 року Первомайським міським судом Миколаївської області, за ст. ст. 140 ч. 3, 140 ч. 2, 42 КК України (в редакції закону від 1960 року), до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;

-19.06.2003 року Первомайським міським судом Миколаївської області, за ст. 185 ч. 3 КК України, до 3 років позбавлення волі;

-19.05.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. ст. 187 ч. 3, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 185 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини всього належного йому майна;

- 14.02.2019 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 15 ч. 3, ст.185 ч. 3, ст. 186 ч. 3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 08.07.2022 по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений та діяв станом на 31 травня 2023 року.

31.05.2023р., близько 11.00 год., ОСОБА_3 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на вчинення повторного викрадення чужого майна, прийшов до території домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 . Відчинивши хвіртку, ОСОБА_3 проник на територію домоволодіння та через незачинені вхідні двері незаконно проник до житлового будинку. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_3 зайшов до однієї з кімнат, яка являється спальнею ОСОБА_6 , та почав обшукувати кімнату з метою відшукання та подальшого викрадення будь-якого цінного майна чи грошових коштів. В цей час, до будинку, з двору, увійшла ОСОБА_6 , яка відразу зрозуміла, що відносно неї вчиняється кримінальне правопорушення та раніше невідомий їй чоловік відкрито викрадає її майно. Побачивши, що остання спостерігає за його діями, розуміючи, що його дії носять відкритий характер та зрозумілі потерпілій, ОСОБА_3 , не зважаючи на присутність ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та злочинний умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-протиправний та відкритий характер своїх дій, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки з метою відкритого викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, у період воєнного стану, продовжив свої злочинні дії та відкрито заволодів її мобільним телефоном марки Samsung GT-E1150RRIFTD вартістю 450 грн., грошовими коштами в сумі 800 грн. та пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_6 з гаманця, який витягнув із сумки на тачці «кравчучка», чим завдав потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1250 грн. Після чого ОСОБА_3 з місця події зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно 31.05.2023р., близько 11.00 год., він прибув до території домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , де, відчинивши хвіртку, проник на територію домоволодіння, зайшов до житлового будинку та пройшов до однієї з кімнат з метою викрадення чужого майна. Після чого, до кімнати увійшла потерпіла і побачила його. Однак, не зважаючи на присутність ОСОБА_6 він відкрито заволодів її мобільним телефоном, грошовими коштами та пенсійним посвідченням і з місця вчинення злочину зник. У вчиненому розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду та справу слухати без її участі. Вказала, що цивільний позов заявляти не бажає.

Судом, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що 31.05.2023р., близько 11.00 год., ОСОБА_3 , прибув до території домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться по АДРЕСА_2 , де, відчинивши хвіртку, проник на територію домоволодіння та через незачинені вхідні двері незаконно проник до житлового будинку та пройшов до однієї з кімнат з метою викрадення чужого майна і почав її обшукувати. В цей час, до будинку увійшла ОСОБА_6 , яка відразу зрозуміла, що відносно неї вчиняється кримінальне правопорушення. Побачивши, що остання спостерігає за його діями, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, ОСОБА_3 , не зважаючи на присутність ОСОБА_6 , з метою відкритого викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, у період воєнного стану, продовжив свої злочинні дії та відкрито заволодів її мобільним телефоном марки Samsung GT-E1150RRIFTD вартістю 450 грн., грошовими коштами в сумі 800 грн. та пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_6 з гаманця, який витягнув із сумки на тачці «кравчучка», та з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1250 грн.

Вартість мобільного телефону потерпілою та обвинуваченим не оспорювалась.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання обвинуваченому суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, як особа за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся. Витрати на залучення експерта відсутні.

Таким чином, враховуючи характеристику особи обвинуваченого, обставини скоєного ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , дають підстави для призначення йому покарання в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, оскільки, на думку суду, таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази посвідчення ветерана праці УПСЗН серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , який поміщено до сейф пакету WAR 11211547 та гаманець (порожній), який належить потерпілій ОСОБА_6 і поміщений в пакет № 1, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне повернути останній та залишити у її власності.

Речовий доказ чорну кепку з емблемою «М», футболку чорного кольору з написами з лівого боку в області груді жовтого кольору: DIK Geurts, з правого боку в області грудей червоного кольору dru в ромбі. Кросівки шкіряні, синього кольору з підошвою та шнурками білого кольору. На задній частині кросівок напис: FNORE, джинси синього кольору з ременем, які поміщено в сейф пакет 2006581, поміщені до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області, суд вважає за необхідне повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з 31.05.2023р.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції станом на теперішній час, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з 31.05.2023р. до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази посвідчення ветерана праці УПСЗН серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , який поміщено до сейф пакету WAR 11211547 та гаманець (порожній), який належить потерпілій ОСОБА_6 і поміщений в пакет № 1, які передані на зберігання потерпілій, повернути ОСОБА_6 та залишити у її власності.

Речовий доказ чорну кепку з емблемою «М», футболку чорного кольору з написами з лівого боку в області груді жовтого кольору: DIK Geurts, з правого боку в області грудей червоного кольору dru в ромбі. Кросівки шкіряні, синього кольору з підошвою та шнурками білого кольору. На задній частині кросівок напис: FNORE, джинси синього кольору з ременем, які поміщено в сейф пакет 2006581, поміщені до кімнати зберігання речових доказів Первомайського РВП ГУНП України в Миколаївській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Миколаївський апеляційний суд протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1