Номер провадження 1-кп/641/383/2023 Справа № 641/2802/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000059 від 01.02.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волобуївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, офіційно не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, військовозобов`язаного, перебуваючого на обліку у Першому відділі Ізюмського РТЦКтаСП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Комінтернівського районного суду м.Харкова 23.05.2023 року від Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , разом з угодою про визнання винуватості від 13.05.2023 року, укладеною між прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 .

Так, у вересні 2022 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, на пустирі поблизу с. Гусарівка Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, шляхом знахідки придбав стебла із листвою рослинного походження - канабіс, які почав зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для особистого вживання без мети збуту.

В подальшому 14.02.2023 у період часу з 07:36 по 09:06 год., в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 в житловому будинку працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, що являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 12,8647 грам, в перерахунку на суху речовину 11,7026 грам, відповідно до висновку судово-хімічної експертизи, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання для особистого вживання без мети збуту.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім того, у вересні 2022 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, на пустирі поблизу с. Гусарівка Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання, шляхом знахідки придбав вибухову речовину - нітроцелюлозний (бездимний) одноосновний порох, після чого діючи незаконно, умисно та протиправно, не маючи спеціального дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, вищевказану вибухову речовину переніс до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно її зберігати без передбаченого законом дозволу.

14.02.2023 у період часу з 07:36 по 09:06 год. в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 в житловому будинку працівниками поліції було виявлено та вилучено вибухову речовину метальної дії - нітроцелюльозний бездимний одноосновний порох, що здатний до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні його в замкнутому просторі, згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Також встановлено, що у вересні 2022 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання, шляхом знахідки придбав бойові припаси, а саме 26 патронів, які є бойовими припасами - патронами калібру 7,62 х 39 АК, після чого діючи незаконно, умисно та протиправно, не маючи спеціального дозволу, передбаченого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, вищевказані боєприпаси переніс до кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яким ОСОБА_3 користується, де почав вказані боєприпаси незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу.

14.02.2023 у період часу з 09:27 по 11:07 год. в ході обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яким ОСОБА_3 користується, у кімнаті житлового будинку працівниками поліції було виявлено та вилучено 26 патронів, які є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 7,62 х 39 АК, які виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби зі зброї системи Калашникова та іншої нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати, кулемети), згідно висновку судово-балістичної експертизи, які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав у житловому будинку.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

13.05.2023 року між прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та злочинах, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Угода містить відомості щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Сторонами, між якими укладено угоду про визнання винуватості, узгоджено покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі; за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно узгоджено призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на строк, який визначається судом з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.05.2023 року між прокурором і ним, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає інтересам його підзахисного, підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості відсутні, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі та просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_5 зазначила, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі, просить затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника, вивчивши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відносяться до проступку та тяжких злочинів.

У зазначеному кримінальному провадженні потерпілих осіб немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно із ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості та вид покарання ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 2 (двох) років обмеження волі; за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно узгоджено призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на строк, який визначається судом з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечить інтересам суспільства, визначено з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, даних про його особу, згідно яких останній на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання та в засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечних діянь, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а тому наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком 2 роки. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме 1510,24грн. витрат на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/4164-ФХВР від 10.03.2023 року, 1132,68грн. витрат на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/3332-НЗПРАП від 16.03.2023 року, 1132,68грн. витрат на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/3239-БЛ від 22.03.2023 року.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 369-371, 373-374, 468 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000059 від 01.02.2023року, укладену між прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, а саме: 1510,24грн. витрат на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/4164-ФХВР від 10.03.2023 року, 1132,68грн. витрат на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/3332-НЗПРАП від 16.03.2023 року, 1132,68грн. витрат на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/3239-БЛ від 22.03.2023 року, всього 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять)грн. 60коп.

Речові докази:

1) речовину рослинного походження зеленого кольору - канабіс, масою 11,7026грн., яку вилучено в ході обшуку від 14.02.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , що передана згідно з квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 15893 від 18.05.2023 року до камери схову ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити;

2) патрони у кількості 26 штук, які є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39АК, вибухову речовину метальної дії - нітроцелюльозний бездимний одноосновний порох, що здатний до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні його в замкнутому просторі, передані згідно з квитанцією про отримання речових доказів на зберігання № 5 до ВЧ А1352, після набрання вироком законної сили передати на потреби Збройних Сил України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1