ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6137/22
провадження № 1-кп/753/1160/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р.

Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000433 від 02.08.2020 року та № 0001688 від 17.06.2022 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь Запорізької області, одруженого, освіта середня на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 04.11.2020 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1.01.08.2020 року близько 23-ї години 40 хвилин ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_8 (засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2022 року), знаходячись в приміщенні торгівельного АЗС «ОККО», що за адресою: М. Київ, вул. Привокзальна, 1 впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно викрали з прилавку FM трансміттер Ptomate ez Fm Black, загальною вартістю 383 гривні 20 копійок (без ПДВ), який ОСОБА_9 засунув за ремінь ОСОБА_3 .

Після чого, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_8 не розрахувавшись за товар та утримуючи його при собі, вийшли з АЗС «ОККО», яким в подальшому розпорядились на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» на загальну суму 383 гривні 20 копійок.

Кримінальна відповідальність за вчинене діяння передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

1.2. Крім цього, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і зараз діє.

17 червня 2022 року близько 17-ї години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 12, ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_10 , зробив йому підніжку, від якої останній не втримавшись на ногах впав на землю Після чого, ОСОБА_3 , керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна та корисливим мотивом, витяг з кишені штанів ОСОБА_10 належний останньому гаманець коричневого кольору з якого дістав грошові кошти в сумі 800 гривень та втік з місця злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за означені діяння передбачена ч. 4 ст. 186 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин

2.1.Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України визнав свою винуватість частково. За його показаннями, разом з ОСОБА_9 він зайшов на заправку «ОККО» купити цигарки. Викрадати він нічого не хотів, ОСОБА_9 взяв коробку з магнітолою, точно вказати не може з чим, і поклав ОСОБА_3 під ремінь. ОСОБА_3 нічого не міг сказати ОСОБА_9 , так як боявся його. В подальшому вони вийшли із заправки, ОСОБА_3 віддав коробку ОСОБА_11 і вони роз`їхались. За ч. 4 ст. 186 КК України обвинувачений не визнав свою винуватість у повному обсязі, показавши суду, що відпочивав в кафе «Місце зустрічі» біля 11.00 години, де було пару знайомих чоловік. Потім до них підійшов ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з друзями. Потерпілий ОСОБА_10 постійно намагався зайти в кафе, але його не пускали, так як в нього не було грошей і він просив гроші у людей. ОСОБА_3 вийшов на вулицю і побачив біля смітника паспорт чи книжечку. На той момент він не роздивився що то. Коли він йшов з ОСОБА_14 на лавці сидів потерпілий ОСОБА_10 , ОСОБА_3 підійшов до нього і штовхнув ногою, бо потерпілий був дуже брудний. ОСОБА_3 запитав чи його це документ, на що потерпілий відповів ствердно. Обвинувачений віддав ОСОБА_10 документ і пішов. Після цього його затримали працівники поліції.

2.2.Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що точної дати не пам`ятає, 17 числа, біля 16.00 години, по вул. Поліська, 18 він йшов разом з ОСОБА_14 , а попереду них йшов ОСОБА_3 . Перед ними, ОСОБА_3 підбіг до потерпілого ( ОСОБА_15 ) збив його з ніг підніжкою, забрав у нього щось і кудись побіг. Що саме забрав свідок не бачив.

2.3.Свідок ОСОБА_16 суду показав, що є товаришем ОСОБА_3 . В день коли сталась подія, він відпочивав у кафе, туди ж прийшов ОСОБА_3 , який сказав, що знайшов паспорт. Коли вони вийшли з кафе, на лавці сидів потерпілий. ОСОБА_3 підійшов до нього та вдарив з ноги легенько. Потерпілий підняв голову, вони віддали йому документ і пішли в кафе. Потім за ОСОБА_3 приїхали працівники поліції. Все це відбувалось десь об 11.00 годині ранку. Коли свідок був в поліції, йому сказали де підписувати, але все що було написано неправда. Також вказав, що разом з ними був ОСОБА_12 . На якій вулиці знаходиться кафе, свідок не пам`ятає.

2.4.В судовому засіданні, у порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені наступні документи.

За ч. 2 ст. 185 КК України:

2.5.протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.08.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_17 заявила, що 01.08.2020 року приблизно о 23 годині 38 хвилин по вул. Привокзальна, 1-а, заправка «Окко» невідомі викрали FM трансміттер Ptomate (т. 1 а.с. 212);

2.6.протокол огляду місця події від 02.08.2020 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є заправка за адресою: м. Київ, вул. Сормовська, 1 (Привокзальна). При огляді приміщення заправки «Окко», при вході з правої сторони стоїть стелаж з товарами. На верхньому стелажі знаходяться товари на автомобілі, де було викрадено товар марки Ptomate ez Fm Black (а.с.213-215);

2.7.довідка про вартість викраденого майна ТзОВ «ОККО-Рітейл», відповідно до якої трансміттер Ptomate ez Fm Black коштує 383 гривні 20 копійок (т.1 а.с.217);

2.8.протокол огляду відеозапису від 27.08.2021 року, відповідно до даних якого був переглянутий відеозапис під назвою « ОСОБА_18 ». Відео здійснюється з торгового залу АЗС «ОККО» по вул. Привокзальна, 1 у м. Києві, на ньому зафіксовано два громадянина чоловічої статі, один ззовні схожий на ОСОБА_19 (особа 1) інший на ОСОБА_20 (особа 2). ОСОБА_20 бере два товари з полиці, ззовні схожі на трансміттер. На наступному кадрі ОСОБА_20 передає ОСОБА_19 один трансміттер та вони оглядають товар. Після чого, ОСОБА_20 повертає назад на полицю один товар, схожий на трансміттер, а ОСОБА_3 виходить з магазину разом з другим товаром, схожим на трансміттер (т.1 а.с.221-225).

За ч. 4 ст. 186 КК України:

2.9.протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.06.2022 року, відповідно до даних якого ОСОБА_10 заявив, що 17.06.2022 року о 17.30 годині наглядно знайомий чоловік, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 12 відкрито заволодів його грошовими коштами у сумі 800 гривень (т.1. а.с.226);

2.10.протокол огляду від 17.06.2022 року, відповідно до даних якого об`єктом огляду є ділянка місцевості біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 (а.с.227-232);

2.11.протокол проведення слідчого експерименту від 26.07.2022 року, проведений за участю свідка ОСОБА_12 за адресою: м. Київ, вул. Поліська, 12. Під час проведення вказаної слідчої дії, свідок ОСОБА_12 повідомив, що 17.06.2022 року близько 17.30 годині по вул. Поліська, 12 проходив «д.ОСОБА_10» з ОСОБА_22, ще ішли свідок та ОСОБА_3 та ОСОБА_21 . ОСОБА_3 підійшов до д. ОСОБА_10, збив його з ніг, забрав гаманець, дістав гроші та почав тікати в бік вул. Поліської, 22 (т. 1 а.с.234-238).

В судовому засіданні в порядку ст. 359 КПК України був досліджений відеозапис проведення слідчого експерименту від 26.07.2022, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_12 розповідає про обставини вчинення ОСОБА_3 крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 . Свідок показує, що ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_10 (д. ОСОБА_10) гаманець, дістав гроші та втік (а.с.239).

2.12.Протокол проведення слідчого експерименту від 14.07.2022 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 . Під час проведення вказаного слідчого експерименту ОСОБА_10 повідомляє, що 17.06.2022 року о 17 годині 30 хвилин за вищевказаною адресою він йшов зі своїм товаришем. При собі у нього були грошові кошти в сумі 800, а в товариша була пляшка горілки. До них підбігло три чоловіка, один з них ОСОБА_3 збиває ОСОБА_10 з ніг та забирає грошові кошти, після чого ОСОБА_3 тікає. Двоє інших чоловік, які були з ОСОБА_3 ніяких дій відносно потерпілого не вчиняли (т. 1 а.с. 240-244).

З дослідженого відеозапису слідчого експерименту від 14.07.2022 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 розповідає та показує, як ОСОБА_3 зробив йому підніжку, від якої останній впав. Після, показує як ОСОБА_3 дістав гаманець ОСОБА_10 , звідки забрав гроші та втік (т.1 а.с.245).

2.13.Згідно з даними, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2022 року, потерпілий ОСОБА_10 впізнав на фото ОСОБА_3 , як особу яка 17.06.2022 року збила його з ніг та відібрала з гаманця вісімсот гривень (т. 1 а.с.246-247);

2.14.Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2022 року встановлено, що свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 17.06.2022 року збила з ніг чоловіка та забрала з гаманця гроші.

2.15.Суд окремо звертає увагу, що на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 08.02.2023 року, судом вживались всі необхідні заходи з приводу виклику потерпілого ОСОБА_10 . Так, судом направлялись судові повістки, на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва викладалось оголошення про виклик потерпілого ОСОБА_10 , виносились ухвали про привід та встановлення фактичного місця проживання останнього. Одночасно проведеними судом заходити встановити місце проживання ОСОБА_10 , не надалось можливим.

3.Позиції сторін кримінального провадження та оцінка доказів судом

3.1.Сторона обвинувачення, вважаючи зібрані та досліджені докази належними і допустимими, просила суд визнати винуватим ОСОБА_3 в інкримінованому обвинуваченні та призначити йому покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

3.2.Сторона захисту, враховуючи часткове визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України просила призначити покарання в межах санкції статті. За епізодом ч. 4 ст. 186 КК України просила виправдати у зв`язку з тим, що зібрані докази є недопустимими.

3.3.Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази на предмет їх допустимості, та аналізуючи їх зміст у співставленні з доводами сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

3.4.Доводи сторони захисту з приводу недопустимості протоколів слідчого експерименту та відео до них, оскільки вони проведені без виконання дій, притаманних слідчому експерименту, без участі понятих, а також учасникам не були роз`яснені права та обов`язки відхиляються судом, оскільки спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Як вбачається з переглянутих в судовому засіданні відео слідчого експерименту від 14.07.2022 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_10 та відео слідчого експерименту від 26.07.2022 року за участю свідка ОСОБА_12 застосовувався безперервний відеозапис ходу проведення слідчої дії, що дає змогу не залучати до такої процесуальної дії понятих.

Крім того, з переглянутого відеозапису слідчого експерименту від 26.07.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_12 розказує і показує, де було вчинено кримінальне правопорушення, як ОСОБА_3 підбіг то потерпілого, збив з ніг, забрав гроші з гаманця, та в яку сторону втік.

Надалі, з переглянутого відеозапису слідчого експерименту від 14.07.2022 року, вбачається що потерпілий ОСОБА_10 розказує і показує, як відносно нього було вчинене кримінальне правопорушення, показує, як ОСОБА_3 зробив йому підніжку, як забрав гаманець і в яку сторону втік.

Крім того, відповідно до протоколу слідчого експерименту від 26.07.2022 року свідку ОСОБА_12 , були роз`яснені права та обов`язки, та останній був попереджений про кримінальну відповідальність, про що свідчить його підпис (т. 1 а.с. 235).

Аналогічно, потерпілому ОСОБА_10 були роз`яснені права та обов`язки під час проведення слідчої дії, останній був попереджений про кримінальну відповідальність, що підтверджується його підписом (Т. 1 а.с. 240).

Вирішуючи питання про допустимість таких доказів як протокол слідчого експерименту від 26.07.2022 та протокол слідчого експерименту від 14.07.2022 року, суд приходить до висновку про те, що ці процесуальні дії відповідають вимогам процесуального закону, зокрема, положенням статей 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України.

Відносно посилань захисника про визнання недопустимими як доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_23 та свідку ОСОБА_22 , оскільки на момент проведення такої слідчої дії ОСОБА_3 вже був затриманий, і нічого не перешкоджало слідчому провести впізнання безпосередньо з ним, в присутності захисника та понятих, суд враховує наступне.

Так, 22.06.2022 року було складено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_3 , як особу яка 17.06.2022 року збила його з ніг та відібрала гаманець з грошима (т.1 а.с.246-247) та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_24 , як особу, яка 17.06.2022 року збила з ніг чоловіка на викрала гаманець (т. 1 а.с.248-250).

Відповідно до ч. 6 ст. 228 КПК України за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

З викладеного вбачається, що жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено, так само як і обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.

Судом встановлено, що пред`явлення особи для впізнання за фотознімками були проведено відповідно до вимог ст. 228 КПК України, особи на фотознімках були тієї ж статі та не мали різких відмінностей у віці, зовнішності з особою, яка підлягала впізнанню. Крім того, вказані слідчі дії були проведені за участю понятих, з роз`ясненням всім учасникам прав та обов`язків, тобто відповідно до ст. 223, 228 КПК України.

3.5.Таким чином, надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові суд вважає належними і допустимими й такими, що з огляду на розкриття їх змісту підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

3.6.Показання свідка ОСОБА_12 суд вважає узгодженими, логічними та щирими й такими, що в цілому та окремих деталях відтворюють обставини, що мали місце.

3.7.До показань свідка ОСОБА_16 суд відноситься критично, оскільки він є товаришем ОСОБА_3 ще зі школи, що обвинувачений підтвердив в судовому засіданні, а отже може бути зацікавлений у допомозі останньому в ухиленні від кримінальної відповідальності або безпідставного пом`якшення покарання.

3.8.Показання обвинуваченого суд вважає непослідовними й такими, що не узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, під час розгляду справи попереднім складом суду обвинувачений в повному обсязі визнавав обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Щодо обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України і його версії стосовно примусу, обвинувачений не міг показати суду, в чому цей примус полягав, і чому він про нього повідомив лише під час дачі показань після дослідження всіх доказів. Крім цього, обґрунтованих доводів чому його оговорили, як слідує з досліджених в судовому засіданні доказів потерпілий ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_22 , обвинуваченим не наведено.

3.9.Даючи кримінально-правову оцінку вчиненому, суд вважає, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

4.Мотиви призначення покарання

4.1.Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

4.2.Крім цього, суд враховує, що відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 08.02.2023, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2022 було скасовано на підставі п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України. Згідно з приписами ч. 2 ст. 416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

З урахуванням наведеного, суд не може призначити суворіше покарання, аніж покарання призначене попереднім складом суду.

4.3.При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

4.4.Типову тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 03.03.2022, кримінальний закон відносить до тяжкого злочину проти власності. Відтак, суд враховуючи принцип законності зобов`язаний призначити покарання, яке передбачене санкцією статті в редакції цього закону. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

4.5.Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що останній є громадянином України, незважаючи на молодий вік (27 років), раніше судимий за вчинення умисного злочину проти власності зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4.6.Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання відповідно до ст. 66, 67 КПК України, судом не встановлено.

4.7.Таким чином, підвищена ступінь індивідуальної тяжкості з урахуванням вчинення кримінальних правопорушень проти власності, які характеризується умисною формою вини та корисливою мотивацією, зухвалим характером, також стійкого небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та законослухняної поведінки, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, дає підстави суду призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке ОСОБА_3 має відбувати реально.

4.8.Остаточне покарання суд призначає відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 04.11.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України та йому призначено покарання чотири роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив до винесення вищевказаного вироку, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України вчинив після вироку, під час іспитового строку.

Як зазначено у правовому висновку сформульованого у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2021 року у справі № 390/235/19 (провадження № 51-2177кмо20): «…якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.»

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 покарання з застосуванням положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків приєднавши до призначеного покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2020 року.

Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливим, адекватним і співмірним.

З урахуванням приписів ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, позиції сторони обвинувачення та призначеного покарання, суд вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили належить залишити без змін.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що починаючи з дати постановлення вироку, підсудні перебувають під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції. Згідно з практикою ЄСПЛ у такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання (справа «Руслан Яковенко проти України» від 04.09.2015 р. заява № 5425/11, п. 31-32).

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2020 року, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 17 червня 2022 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 17 червня 2022 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін.

Після набрання вироку законної сили речові докази у кримінальному провадженні: 77 гривень 10 копійок, які зберігаються в камері схову речових доказів Дарницького УП ГУ НП у м. Києві - повернути ОСОБА_3 ; диски DVD-R- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1