Справа № 203/4184/23
Провадження № 1-кс/0203/3603/2023
УХВАЛА

03 серпня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Прогрес Правдинського району Калінінградської області, РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 солдат запасу на посаді стрільця 1-го взводу оперативного призначення 2-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 2-го батальйону оперативного призначення, одруженого: дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалід 2 групи, маючого на утриманні непрацездатну дружину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000572 від 14.06.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого за погодженням з прокурором про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000572 від 14.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування без права внесення застави до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування вимог клопотання слідча зазначила, що 13.06.2023 року близько 23:45 год. в кімнаті укриття приміщення залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованої за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, між ОСОБА_5 та раніше незнайомим йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 14.06.2023 року близько о 03:44 год. ОСОБА_5 прийшов до електропотягу №62727 із сполученням Дніпро-Лозова, який стояв на 7 залізничній колії залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за вищевказаною адресою, де дізнався про те, що ОСОБА_8 зайшов у пасажирський вагон вказаного електропотягу, після чого ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу зайшов слідом за ним. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 14.06.2023 року у період часу з 03:44 год. по 03:49 год., знаходячись у приміщенні вищевказаного пасажирського вагону електропотягу №62727 із сполученням Дніпро-Лозова, підійшов до ОСОБА_8 , після чого на ґрунті раніше виниклого конфлікту, стоячи обличчям до потерпілого, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_8 не менш ніж п`ять ударів в область голови та тулубу, з яких один удар по обличчю, три удари по грудній клітині не менше двох з лівого боку і один удар по спині з права в область 9,10 ребер, а також удар в область живота.

У результаті нанесення вказаних ударів ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які по життєвим показанням за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень.

Також, як пояснила слідчий, ІНФОРМАЦІЯ_4 у приміщені КНП «Лозівське ТМО» ОСОБА_8 помер від ендогенної інтоксикації організму, обумовленої лівобічною посттравматичною фібринозно-гнійною плевропневмонією, фібринозно-гнійним перитонітом, які є наслідком закритої тупої травми тулуба з переломами ребер, які проникають в ліву плевральну порожнину і розриву селезінки з послідуючим хірургічним її видалення. Тому, мається прямий причинно-наслідковий зв`язок між закритими тупими травмами грудної клітини і живота, спричинених ОСОБА_8 і настанням його смерті.

31.07.2023 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000572 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

01.08.2023 року постановою старшого слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідча зазначила, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, а також те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, викладені в описовій частині цього клопотання, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене вище, слідча звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 01.08.2023 року, судову справу №203/4184/23, провадження №1-кс/0203/3603/2023, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана судді канцелярією суду 02.08.2023 року.

Ухвалою суду від 02.08.2023 року було задоволено повністю клопотання старшого слідчого СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000572 від 14.06.2023 року, та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 36 годин для подальшого його приводу до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

03.08.2023 року слідчим було здійснено привід підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді від 02.08.2023 року.

Судове засідання з розгляду клопотання було призначене на 03.08.2023 року.

У судовому засіданні 03.08.2023 року слідчий та прокурор повністю підтримали клопотання та просили суд його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, прокурор наголосила на тому, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України є обґрунтованою та наявні ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, з огляду на що, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може не з`являтися за викликом до слідчого, прокурора та суду, а також може вчинити незаконний вплив на свідків, які були допитані, у кримінальному провадженні. З-поміж інших ризиків прокурор назвала і те, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, огляду на історію його судимостей, які становлять понад десяти. Також прокурор зазначила, що підозрюваний був затриманий під час виконання ухвали суду про надання дозволу на затримання, обізнаний про тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється. Крім цього, ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, неодноразово змінював своє місце проживання, неодноразово судимий судами різних областей на території України, має непогашені та не зняті судимості.

Прокурор у судовому засіданні наголосила і на тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме у вчиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. З огляду на це, обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, на думку прокурора, не є можливим, тим більше домашнього арешту.

Також, на думку прокурора, враховуючи, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого умисного насильницького злочину проти життя та здоров`я особи, є підстави не визначати розмір застави як альтернативний запобіжний захід на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили суд відмовити у його задоволенні, застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням особи під вартою. Сторона захисту вважає, що ризики, наведені у клопотанні, є недоведеними, а повідомлення про підозру є необґрунтованим. Оскільки потерпілий був п`яним під час виникнення конфлікту та ображав його. Водночас підозрюваний зазначив, що він не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування, бажає проходити військову службу та не має наміру впливати на свідків, бо жодних анкетних даних свідків не вказано в матеріалах клопотання. Крім того, підозрюваний зазначив, що він має на утриманні дружину інваліда, яка наразі перебуває в м. Одеса, та потребує догляду, а також матір, має житло в пункті для переселенців в м. Дніпрі, хоча проживає постійно в м. Суми.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 14.06.2023 року до ЄРДР внесені відомості за ч. 2 ст. 121 КК України, кримінальне провадження № 0000572 від 14.06.2023 року.

16 червня 2023 року постановою прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області було визначено територіальну підслідність у кримінальному провадженні №0000572 від 14.06.2023 року за СВ ВП № 12 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

31.07.2023 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000572 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

01.08.2023 року постановою старшого слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було оголошено у розшук підозрюваного ОСОБА_5

02.08.2023 року на виконання ухвали суду від 02.08.2023 року про надання дозволу на затримання з метою приводу до суду підозрюваного ОСОБА_5 слідчим було здійснено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено протокол затримання з 22:30 години до 22:44 години 02.08.2023 року.

02.08.2023 року ОСОБА_5 отримав копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою разом з повідомленням про підозру від 31.07.2023 року, яке було вручене його матері ОСОБА_9 31.07.2023 року.

У ході судового засідання судом також були безпосередньо досліджені, в тому числі наступні письмові докази: протоколи допитів свідків, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_8 , пояснення ОСОБА_8 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , відповідь Комунального некомерційного підприємства «Лозівське територіальне медичне об`єднання», свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , висновки експертів, протокол огляду трупа, постанови про зняття показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, заяву про залучення до провадження, як потерпілого ОСОБА_10 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколи проведення слідчого експерименту, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, вимога щодо ОСОБА_5 , характеристика, медична документація, військовий квиток серії НОМЕР_2 від 21.06.2023 року, витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.06.2023 року №184.

Суд зазначає, що відповідно до статей 131, 132, 176, ч. 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), запобіжний захід, різновидом якого є тримання під вартою, застосовується під час досудового розслідування до особи на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою кримінального правопорушення, а також за наявністю хоча б одного з ризиків вчинення особою дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За правилами, встановленими частинами 1, 2, 4 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, я кщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до частин 1, 4 статті 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статті 17, частини 5 статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя не має повноважень надавати оцінку доказам, наявним в матеріалах кримінального провадження з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з тим, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених частиною 1 статті 194 КПК України, за якою під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналіз викладеного вище та встановлених у ході судового засідання обставин кримінального провадження та досліджених матеріалів клопотання дає слідчому судді підстави для висновку про те, що надані стороною обвинувачення матеріали клопотання, досліджені у судовому засіданні, у своїй сукупності доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, яке є тяжким, та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Вказаного висновку слідчий суддя дійшов, з огляду на те, що підозрюваний обізнаний про тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, про характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють, вагомість доказів, отриманих у ході проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту, заявлені в судовому засіданні щодо необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, визначених слідчим, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а докази, надані стороною обвинувачення вказують на протилежне. Крім того, сторона захисту не обґрунтувала можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та не спростувала доводи сторони обвинувачення разом з доказами, наданими суду на їх підтвердження.

Тому слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, ураховуючи обставини, визначені статтею 178 КПК України, особу підозрюваного, який раніше судимий, відсутність доказів наявності у підозрюваного хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню підозрюваного під вартою, слідчий суддя доходить висновку про те, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у виді застави, дійшов висновку, що з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено право слідчого судді не визначати заставу та підстави, обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України в контексті особи підозрюваного, обставин кримінального правопорушення, те, що підозрюваний бажає проходити військову службу та був призначений на посаду військовослужбовця наказом від 21.06.2023 року, має постійне місце проживання у м. Суми, а також, як пояснив підозрюваний, він одружений та утримує непрацездатну дружину, з огляду на що бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, за якою автоматична відмова у застосуванні застави є несумісною із вимогами п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.104-105 рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyan v. Armenia»).

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у виді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений ухвалою. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 року у розмірі 2684,00 грн, та, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, злочин, в якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що сума у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214720,00 грн, буде достатньою для внесення в якості застави.

При цьому на підставі пунктів 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки у разі внесення застави, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку, що необхідним і достатнім для досягнення дієвості кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави. Тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №12 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000572 від 14.06.2023 року, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 02.08.2023 року до 30.09.2023 року включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 217720,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покласти на нього строком на два місяці з дня внесення застави такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з місця постійної дислокації військової частини, в якій проходить службу підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, а до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у виді застави у більшому розмірі або інший запобіжний захід з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання та контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Строк дії ухвали визначити до 30.09.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 03.08.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1