УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 279/396/19

провадження № 51 - 4388ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2020 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2020 року, з клопотаннями про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, має малолітню дитину, неодруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2020 року зазначений вирок стосовно ОСОБА_4 залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку, а також просить поновити йому пропущений строк касаційного оскарження.

Перевіривши надані матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Так, згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобтоне залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувана ухвала апеляційного суду була постановлена 10 червня 2020 року за участю засудженого ОСОБА_4 , який перебував під вартою, згідно інформації наданої місцевим судом, копію рішення апеляційного суду засуджений отримав 18 червня 2020 року, про що наявна розписка в матеріалах справи, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для ОСОБА_4 було 19 вересня 2020 року. При цьому з вказаною касаційною скаргою до суду касаційної інстанції ОСОБА_4 звернувся лише 03 квітня 2023 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку.

При цьому його клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить обґрунтованих підстав для цього, а також переконливих аргументів на підтвердження поважності причин, через які ОСОБА_4 не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу вчасно.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 січня 2020 року та ухвали Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2020 року щодо нього.

Повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3