Справа № 333/4594/22
Провадження № 1-кп/333/645/22
УХВАЛА

12 червня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя в режимі відео конференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка про отримання обвинуваченим та його захисником копій вказаних процесуальних документів.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про призначення та проведення судового розгляду на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, а також об`єднати це кримінальне провадження з кримінальним провадженням відносно останнього за ч.4 ст.185 КК України, яке перебуває у провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 в одне провадження.

Від обвинуваченого та його захисника заперечень щодо призначення до судового розгляду даного кримінального провадження та об`єднання його з кримінальним провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, не надійшло.

Потерпілий до суду не з`явився, але надіслав заяву, в якій просив кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 проводити за його відсутності.

Крім того, враховуючи, що суд в даному судовому засіданні вирішує питання про призначення до судового розгляду, у подальшому - у липні 2023 року головуючий суддя планує перебувати у щорічній відпустці, суд поставив на обговорення питання доцільності подальшого утримання ОСОБА_6 під вартою, тобто щодо запобіжного заходу останньому.

Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 є особою яка ніде не працює та не має іншого законного джерела доходу, підозрюється у вчинені умисного кримінального правопорушення корисливого характеру. Обвинувачений схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти власності, для забезпечення засобів для існування. Це підтверджується тим, що ОСОБА_4 був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, останній раз - 06.04.2021 Комунарським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання був звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Крім того, 22.03.2023 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт відносно останнього за ч.4 ст.185 КК України. Отже обвинувачений на шлях виправлення не став, а надалі продовжує свою злочинну діяльність, а це свідчить про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність, що підтверджує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, враховуючи характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, суворість покарання, що йому загрожує, та той факт, що кримінальне правопорушення він скоїв у період іспитового строку, що підтверджує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні перебував у розшуку та певний період часу знаходився у Київській області і не приходив на реєстрацію до органу пробації.

Крім того, на думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам відносно ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він не переховувався, а сам прийшов до поліції. Після винесення йому вироку у 2021 році, він по роботі дійсно поїхав до Київської області, де працював на будівництві. Коли почали його розшукувати, то відразу повернувся до Запоріжжя і прийшов до поліції. Питання про доцільність подальшого його утримання під вартою залишає на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , зазначаючи, що обвинувачений певний час належним чином виконував свої обов`язки, передбачені вироком від 2021 року. Поїхав до Київської області лише на нетривалий час з метою працевлаштуватися. Вважає, що ОСОБА_4 можливо змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із позбавленням волі.

Суд, заслухавши думки прокурора, доводи обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов до такого.

Кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні.

Учасниками процесу не заявлялись клопотання про обрання, зміну, скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, який слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України.

Згідно вимог ст.217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Встановлено, що в даному кримінальному провадженні та у кримінальному провадженні №333/2238/23 (провадження №1-кп/333/524/23) за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 є обвинуваченим, тобто останній обвинувачується у кількох кримінальних правопорушеннях, тому маються усі підстави для об`єднання вказаних кримінальних проваджень.

Частиною 3 ст.315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 23.11.2017 року у справі № 1-28/2017 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 КПК України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Встановлено, що 31.05.2023 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід - тримання під вартою по 29.07.2023 року. До вказаного судового засідання ОСОБА_4 затриманий працівниками поліції не був у порядку ст.208 КПК України і взятий під вартою вже був після оголошення вказаної ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, вказане в обвинувальному акті.

При вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого (раніше притягався до кримінальної відповідальності, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), його майновий стан (офіційно не працює, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), соціальні зв`язки (не одружений; має постійне місце реєстрації та проживання у м. Запоріжжі; під час досудового розслідування був оголошений у розшук).

Також, судом враховується і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до 3 років).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні навіть у нетяжкому злочині та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому суд, вважає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 був засуджений 06.04.2021 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. На розгляді у Комунарському районному суді м. Запоріжжі перебуває ще одне кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, і події у вказаному обвинувальному акті і по даному кримінальному провадженні відбуваються під час іспитового терміна обвинуваченого.

Отже, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд, з урахуванням викладеного, приймає рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Водночас, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд розглянув можливість застосування до ОСОБА_4 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, у т.ч. домашнього арешту та застави.

В даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого, суд вважає, що встановлені ризики є настільки вагомими, що домашній арешт, не зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 при застосуванні вказаного запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

31.05.2023 року слідчий суддя під час застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 визначив альтернативний запобіжний захід - заставу - 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 13 420 грн.

Виходячи із вимог ч.2 ст.182 КПК України та з урахуванням відсутності цивільного позову потерпілого, тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне залишити вказаний розмір застави, який обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести. На думку суду, вказаний розмір застави достатньою мірою буде гарантувати виконання ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки та не є завідомо непомірним для нього.

У разі внесення вказаної застави, на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 182, 314-317, 372, 384, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7 на 11 год. 00 хв. 12.06.2023 року.

Судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 здійснювати суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, потерпілий, обвинувачений, його захисник.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (справа №333/4594/23, провадження №1-кп/333/645/23) об`єднати з кримінальним провадженням №333/2238/23 (провадження №1-кп/333/524/23) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, присвоївши єдиний унікальний номер №333/2238/23 (провадження №1-кп/333/524/23).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 10.08.2023 року (включно).

ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу - шістдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому, його захиснику.

Ухвала в частині продовження до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали оголосити учасникам провадження 13.06.2023 року о 12-00 год.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1