БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/113/23
Провадження № 1-в/730/12/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни подання провідного інспектора Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Борзні Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2023 року провідний інспектор Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_5 .

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно до ст.76 КК України на нього було покладено такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

У подальшому ОСОБА_5 був поставлений на облік 13.03.2023 року.

З обов`язками ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис 30.03.2023 року. Також стосовно засудженого було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої він зобов`язаний був з`являтися на реєстрацію в перший та четвертий вівторок кожного місяця. З даною постановою засуджений був ознайомлений під підпис 30.03.2023 року.

Цього ж дня, 30.03.2023 року, було уточнено анкетні дані ОСОБА_5 , із засудженим було проведено ознайомчу бесіду, в ході якої йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки відповідно до вироку суду, КВК України та Закону України «Про пробацію», а також попереджено про те, що у разі систематичного вчинення правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення, невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, що свідчитиме про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації направить до суду клопотання (подання) для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Протягом іспитового строку ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме:

-07.02.2023р. за ст.177 КУпАП - 17 грн. штрафу;

-07.03.2023р. за ст.177 КУпАП - 17 грн. штрафу;

-07.03.2023р. за ч.2 ст.175-1 КУпАП - 170 грн. штрафу.

У зв`язку з систематичним вчиненням ОСОБА_5 адміністративних правопорушень, що призвели до накладення адміністративних стягнень, 30.03.2023р. до засудженого було застосовано застереження у вигляді письмового попередження, проведено індивідуальну бесіду, роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки, як засудженої особи, та особливу увагу було звернено на наслідки вчинення адміністративних правопорушень. Крім того, з метою попередження вчинення засудженим адміністративних правопорушень в майбутньому з ним було проведено соціально-виховну бесіду щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

02.05.2023 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

12.05.2023 року ОСОБА_5 надав пояснення, у якому зазначив, що він 02.05.2023 року не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації в зв`язку з тим, що переплутав дні явки на реєстрацію.

Оскільки жодного документального підтвердження про виникнення обставин, що позбавили його можливості прибути до уповноваженого органу з питань пробації, ОСОБА_5 не надав, до нього було застосовано застереження у виді письмового попередження, було повторно проведено індивідуальну бесіду, повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, його права та обов`язки як засудженої особи, та особливу увагу було звернено на повторне роз`яснення засудженому покладених на нього судом обов`язків, зауважено про обов`язковість явки на реєстрацію у встановлені для цього дні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Таким чином, засуджений після проведених з ним профілактичних бесід та інших профілактичних заходів, винесення йому письмового попередження продовжує порушувати встановлений порядок та умови звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, просить подання задовольнити.

Представник Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області в судовому засіданні внесене подання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання. Зазначив, що у поданні викладено обставини лише частково. Він дійсно порушив встановлені судом обов`язки, оскільки один раз не з`явився до органу пробації на реєстрацію, бо переплутав дні явки. Розуміє, що фактично порушив покладені на нього судом обов`язки, однак не умисно, у подальшому сам з`явився до органів пробації. Просить відмовити у поданні, зазначив, що зробив для себе висновки та більше такого не повторить. Обіцяє більше не порушувати встановлені судом обов`язки.

Що стосується притягнення до адміністративної відповідальності, то пояснив, що викладене у постановах не відповідає дійсності, вказані діяння він не вчиняв. Так, 07.03.2023 року він прийшов до свого дільничного, щоб з`ясувати, коли йому треба йти на відмітку до органів пробації. Під час цього візиту дільничний змусив його підписати чисті аркуші паперу. Як він пояснив, це для складання щодо нього протоколів. Для чого це дільничному, засудженому не відомо, однак він вважав, що довіряти працівнику поліції можна, а тому це є законним. Після надання судом для огляду копій протоколів засуджений зазначив, що підписи не його, вказані протоколи він не бачив, їх копії не отримував, їх зміст не відповідає дійсності.

Прокурор в судовому засіданні подання не підтримав. Зазначив, що одне формальне порушення не може бути підставою для скасування звільнення з випробування, тим більше, засуджений пояснив, що вказане трапилося випадково, перший раз, обіцяє виправитися. Що стосується протоколів, то без відповідної перевірки зробити однозначний висновок наразі неможливо.

Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про пробацію» суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Так, причини неявки, засуджений пояснив передумовами, регламентованими п. 8 ч. 1 ст. 138 КПК, зазначив, що він переплутав дні явки до уповноваженого органу з питань пробації. Критично оцінює свою поведінку.

Відповідно, у розумінні ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України, на цей час, відсутні передумови для висновку про умисне невиконання засудженим покладених на нього обов`язків із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», а не базуватися на припущеннях.

На думку суду, вказана неявка засудженого не може розглядатися, сама по собі, як формулювання того, що засуджений не виконує обов`язки, встановлені судом.

Така неявка може розглядатися як випадковість, однак не як невиконання обов`язків.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

Судом враховується, що у засудженого була одна неявка для реєстрації, однак на інші виклики він з`являвся до районного сектору з питань пробації та надав пояснення з приводу неявки.

ОСОБА_5 , хоча формально й порушив покладені на нього обов`язки, оскільки не з`явився на реєстрацію до органу з питань пробації без поважних причин, однак розкаявся у вчиненому, зробив для себе висновки, зазначив, що переплутав дні явки до уповноваженого органу з питань пробації.

До кримінальної відповідальності ОСОБА_5 не притягувався.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому є необґрунтованими, оскільки останній з`являється для періодичної реєстрації до органу пробації, не притягувався до кримінальної відповідальності, що жодним чином не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, наявність лише самого факту невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, а саме лише неявки на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, не дає суду достатньо підстав вважати дані такими, що мають систематичний характер, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Притягнення до адміністративної відповідальності засудженого, на даний час, суд оцінює критично.

Отже, суд не знаходить доказів злісного ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених вироком суду, і вважає, що в задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

На думку суду, скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття призначеного судом покарання за викладених обставин не буде сприяти досягненню основної мети покарання - виправленню засудженого.

У даному конкретному випадку, суд вважає за можливе дати засудженому черговий шанс на виправлення та роз`яснити, що подальша така поведінка може стати підставою для скасування звільнення з випробуванням.

Суд вчергове роз`яснює засудженому, що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки судом та попереджає, що невиконання обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, буде свідчити про небажання стати на шлях виправлення, що в кінцевому рахунку стане підставою для скасування звільнення з випробуванням та направлення останнього для відбування покарання призначеного судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.ст. 34, 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні подання старшого інспектора Ніжинського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_5 відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. Ухвала суду, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1