Справа № 404/4709/23
Номер провадження 1-кс/404/1761/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю скаржника - ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просила:

- визнати бездіяльність слідчих відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області протиправною;

- зобов`язати посадових осіб відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 28.05.2023 року (ЄО №4298).

На обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_3 звернулася до відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 28.05.2023 року, на даний час відомості до ЄРДР не внесли, в зв`язку з чим досудове розслідування не розпочато.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, вказала, що відомості по її заяві про вчинення кримінального правопорушення не внесені.

По обставинам скарги вказала, що в провадженні слідчого відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №000056 за заявою ОСОБА_3 по факту розголошення лікарської таємниці відносно заявниці лікарем психіатром Компаніївської ЦРЛ ОСОБА_5 .

Однак, слідчий замість встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності здійснила ряд запитів до закладів охорони здоров`я щодо стану здоров`я заявниці, витребувувала історію хвороби ОСОБА_3 , відтак отримавши таку інформацію, яка не має жодного значення для розкриття злочину вчинила незаконне розголошення лікарської таємниці, допустивши службову недбалість, оскільки ознайомилась з цими документами. Також з цими документами могли ознайомитись інші слідчі, які входять в групу слідчих.

Слідчий та прокурор викликалися, в судове засідання не з`явився, їх неявка не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї документів, заявник оскаржує бездіяльність посадових осіб відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за заявою ОСОБА_3 по факту розголошення лікарської таємниці слідчим у провадженні якої перебуває кримінальне провадження №000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 145 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Поряд з цим, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, кримінальне правопорушення, як соціальне явище, характеризується сукупністю таких обов`язкових ознак: 1) суспільна небезпечність діяння; 2) кримінальна протиправність; 3) караність; 4) винність.

При цьому, ч. 2 ст. 11 КК України передбачає, що не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відтак, будь-яке діяння вважається кримінальним правопорушенням тільки тоді, коли йому притаманна сукупність всіх чотирьох обов`язкових ознак, відсутність хоча б однієї з них, не відносить діяння до кримінальних правопорушень. При цьому, суспільна небезпечність, як обов`язкова ознака кримінального правопорушення, є самостійною та достатньою підставою, яка виступає індикатором початку застосування процесуальної норми. Отже заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна містити у собі перелік мінімально допустимих ознак (ознаку), які дозволяють відрізняти їх від будь-яких інших заяв чи повідомлень, не тільки за формою, але й за змістом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення, якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Однак, заява ОСОБА_3 не містить обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Викладені у заяві твердження скаржника про вчинення кримінального правопорушення зводять до незгоди з методами проведення досудового розслідування слідчим, відтак не ґрунтуються на конкретних даних, які б давали змогу попередньо кваліфікувати діяння саме як кримінальні правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 у заяві від 28.05.2023 року не вказала конкретні факти, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення слідчим відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 в провадженні якої перебувало кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 ініціювалось кримінальне провадження №000056 за фактом розголошення лікарської таємниці, відтак є очевидним, що слідчий розслідуючи кримінальне правопорушення за ознаками такого злочину не тільки могла, а і була зобов`язана звернутися до закладів охорони здоров`я з запитами про перебування на лікуванні чи обліку ОСОБА_3 .

Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за такою заявою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відтак, слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Крім того, при прийнятті рішення по даній скарзі слідчий суддя вважає за необхідне вказати, що в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчими суддями скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування зазначено: якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Однак, судова практика є не сталою та з моменту ліквідації ВККС зазнала значних змін, та набула більш розширеного тлумачення щодо прийняття рішень при розгляді скарг, які стосуються питання оскарження невнесення відомостей до ЄРДР, що підтверджується:

- постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 в якій зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР;

- постановою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №347/1400/18 (провадження №51-2890км22), відповідно до якої слідчий (прокурор) після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя вважає, за необхідне зазначити, що з вказаною позицією погоджуються колеги першої та другої інстанції судів Хмельницької, Київської, Львівської, Дніпровської, Полтавської області, а також Кропивницького апеляційного суду, якими прийняті аналогічні рішення при вирішенні питання по даній категорії скарг.

На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.40, ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1