Справа № 07.07.2023
Провадження № 1-кс/541/693/2023
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суд Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000843 від 07.07.2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк Донецької області, українцю, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не працюючому, не одруженому, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

09.07.2023 слідчий СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України зазначивши ризики, передбачені п.1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023 №0000843 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за наступних обставин. В середині червня 2023 року, приблизно 18 числа, у вечірній час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебував в житловому будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 разом, де він проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_9 . Між ним та батьком ОСОБА_9 , виникла сварка, в яку втрутилась ОСОБА_8 . Під час сварки, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що вона є особою похилого віку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до неї та наніс їй декілька, не менше чотирьох, ударів кистю правої руки, стиснутою в кулак по голові в область обличчя та лівої скроні. Внаслідок цього ОСОБА_8 , втратила рівновагу та впала спиною на підлогу. Після цього ОСОБА_6 залишив будинок, не надавши потерпілій медичної допомоги. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_8 отримала наступні тілесні ушкодження: синці навколо лівого ока, в скулевій ділянці зліва з розповсюдженням на щоку, в скроневій ділянці зліва, в проекції правої скулової дуги, на лівій молочній залозі, в поперековій ділянці зліва, садно в ділянці лівого лобного бугра, крововилив у мозок, тупа травма голови. Після отримання, вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 постійно знаходилася на ліжку, в будинку за місцем проживання. Тілесні ушкодження у вигляді крововилив у мозок, тупа травма голови, які умисно заподіяв ОСОБА_6 спричинили смерть ОСОБА_8 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 07 години.

Такі дії ОСОБА_6 , кваліфікуються за ч.2 ст. 121 КК України, умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинили її смерть.

При розгляді клопотання слідчий вважала, що клопотання підлягає задоволенню з підстав зазначених у ньому.

Прокурор просив задовольнити клопотання. Наголошував, що існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, за яке передбачене покарання позбавлення волі до 10 років, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема очевидця події, який проживає з підозрюваним в одному домоволодінні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, наголошував, що відсутні докази які підтверджують обґрунтованість підозри, так як підозра фактично ґрунтується на показаннях свідка, який є близьким родичем, батьком підозрюваного, які суперечать обставинам повідомленим свідком під час повідомлення про виявлення скоєння кримінального правопорушення. Крім того дата скоєння кримінального правопорушення зазначена у повідомленні про підозру суперечить даті заподіяння тілесних ушкоджень, яку визначив експерт. Вважав що було порушено право на захист ОСОБА_6 , оскільки останній був затриманий о 18 годині 07.07.2023, а доручення на забезпечення захисту було видано лише о 20 годині.

ПідозрюванийОСОБА_6 , покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000843 від 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

07.07.2023 ОСОБА_6 , о 18 год. 50 хв. затримано на підставі ст. 208 КПК України.

08.07.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується: протоколом огляду місця події від 07.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_8 , на тілі якої виявлено тілесні ушкодження: синці навколо лівого ока, в скуловій ділянці зліва з розповсюдженням на щоку, в скроневій ділянці зліва, в проекції правої скулової дуги, на лівій молочній залозі, і поперековій ділянці зліва, садно в ділянці лівого лобного бугра, протоколом затримання особи ( ОСОБА_6 ), підозрюваної у вчиненні злочину від 07.07.2023, лікарським свідоцтвом про смерть № 130 від 08.07.2022 згідно якого смерті ОСОБА_8 настала у результаті крововиливу у мозок, тупої травми голови, протоколом огляду (трупа ОСОБА_8 ) від 08.07.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.07.2023, який повідомив, що дійсно 18.06.2023 між ним та сином ОСОБА_6 виник конфлік в результаті якого останній наніс тілесні ушкодження матері - ОСОБА_8 , після чого остання протягом 2-х тижнів не підіймалась з ліжка та 07.07.202 померла.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, необхідно зазначити, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя, не вдається до аналізу правової кваліфікації дій підозрюваного та до безпосереднього аналізу наданих слідчим доказів, а тому доводи сторони захисту, щодо необґрунтованості підозри з урахування наданих на її підтвердження доказів, є безпідставними.

Встановлення фактичних обставин кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 передбачений ч. 2 ст. 121КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку доведення його винуватості, дані про особу підозрюваного та його репутацію.

ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні умисного злочину про життя та здоров`я особи, може безперешкодно покинути територію м. Миргорода та Миргородського району, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією СВ Миргородського РВП, або в іншому напрямку, з метою переховування від органів досудового розслідування. Адже ніде не працює, є внутрішньо перемішеною особою з тимчасово окупованої території України, майном на території Миргородського району не володіє, не працює, неодружений, утриманців не має, отже відсутні міцні фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного.

Таким чином, підозрюваний, знаходячись на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилитися від слідства та суду, змінювати місця проживання, залишити територію області, не повідомивши про це слідчого, прокурора та/або суд, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення до відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_6 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання свідків, в тому числі очевидця події, який є його близьким родичем, батьком достовірно знаючи, що його свідчення можуть бути доказом його винуватості у вчинені інкримінованого правопорушення. Що призведе до подальшої зміни показань або відмови свідчити у кримінальному провадженні, відтак унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Отже, на даний час існують ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України: підозрюваний імовірно зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. Тобто відповідають фактичним обставинам та узгоджуються з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами і доводи прокурора про наявність заявлених слідчим ризиків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене обґрунтування, слідчий суддя вважає що відсутні дані що нівелюють ризики встановлені під час розгляду клопотання.

Відповідно до протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 затриманий 07.07.2023 року о 22 год 44 хв. в присутності захисника ОСОБА_5 . Доручення Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області захиснику видано о 20 годині 07.07.2023, визначено час прибуття для надання безоплатної вторинної правової допомоги 07.07.2023 о 21 год., що спростовує твердження захисника про порушення права підозрюваного на захист при його затриманні.

Слідчий суддя також враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Вказані вище висновки ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку суду і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме тримання під вартою.

Суд, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_6 враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3, ч. 1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту його фактичного затримання.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави зокрема у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини

Враховуючи зміст ч. 4 ст. 183 КПК України та беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини - суд вважає можливим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 від 08.07.2023 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО та фактично проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 18 години 50 хвилин 07 липня 2023 року до 18 години 50 хвилин 04 вересня 2023 року.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1