Провадження по справі № 1-кп/522/37/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому засіданні в залі суду м. Одеси кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 14.08.2021 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обставини вчинення кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке суд вважає доведеним.

Так, 13.08.2021 року приблизно об 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебувала поряд з будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де у квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ґрунті неприязних відносин, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 остання вирішила закидати вікно квартири ОСОБА_3 курячими яйцями.

В подальшому, будучи обуреним ситуацією яка виникла, маючи намір помститись, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , приблизно о 19 годині 10 хвилин, перебуваючи біля закладу «Львівські круасани» по вулиці Академічна, 14 у місті Одеса, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою завдання тілесних ушкоджень умисно наніс ОСОБА_5 декілька ударів битою в ділянку лівого ліктьового суглоба, завдавши останній тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої третини тіла лівої ліктьової кістки, без значного зміщення кісткових уламків, перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових уламків, які згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Досліджені під час судового розгляду докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 122 КК України, не визнавта пояснив суду таке. 13.08.2021 року, приїхав додому з нічної роботи та ліг спати, його розбудила дружина та донька, яка плакала. Дружина ОСОБА_8 сказала, що їх балкон закидала яйцями ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 ліз на балкон. Після чого він побачив, що вікна його балкону закидають яйцями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він пішов зі спальні до загальної кімнати та з балкону налякав ОСОБА_13 . ОСОБА_14 виражалась нецензурною лайкою в його бік. Пояснив, що знає ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які намагалися відновити дружбу з його дружиною ОСОБА_16 , проти якої він заперечує. Далі, з метою перешкодити закидання його місця мешкання яйцями вирішив вийти на вулицю та, припустивши, що їх може бути більше, взяв із собою биту. Балкон в квартирі виходить на вул. Говорова кут вул. Піонерську. Він побачив їх коли вийшов через дорогу від його дому біля магазину «Львівські круасани» та квіткового магазину. В той час, як він наблизився до них ОСОБА_14 взяла вазон з трьома квітами, якими намагалась в нього кинути, вазон розбився після того, як він його вдарив битою. Далі ОСОБА_14 намагалась частиною вазону, (гостре як лезо ножа), який залишився у неї у правій руці, вдарити його, після чого він вдарив її у праве плече, де був живець. Після чого ОСОБА_14 уронила частину вазона, та присіла навпочіпки та трималась за руку, сказала, що він зламав їй руку. Потім він почав з`ясовувати навіщо вони кидали яйця, та ОСОБА_14 сказала, що це не вони, після чого конфлікт був вичерпаний та він повернувся додому. Пояснив суду, що він наніс один удар по вазону та один удар по руці ОСОБА_14 битою. Точно сказати, по якій руці наносив удар, не може, так як перебував у стресовому стані. Наніс удар рефлекторно. Уточнив, що ОСОБА_15 він не бив. Сказав, що жалкує, що так вийшло та треба було викликати поліцію. Звернув увагу, що він пропонував ОСОБА_14 компенсацію у розмірі 400 доларів США, однак вона відмовилась, та захотіла, щоб він відшкодував їй ще моральну шкоду, на що він відмовив, оскільки не міг її оплатити в такому розмірі, про який вона заявила.

При цьому обвинувачений заперечував факт нанесення потерпілій декількох ударів, як зазначено в обвинувальному акті, а підтвердив лише один удар.

Наразі жалкує, що тоді вийшов на вулицю та усвідомив, що замість цього треба було викликати поліцію, але на той момент він був дуже збуджений діями та образами потерпілої та її друзів та хвилювався за дружину та дитину.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила суду таке. За два-три місяці до події, ОСОБА_3 завдав удару по голові ОСОБА_17 , який спілкувався з його дружиною ОСОБА_18 , але останній не звертався до медичного закладу. В серпні 2021 року ввечері, більш точного часу не пам`ятає, вона та її знайомий ОСОБА_19 пішли до ОСОБА_3 та вирішили провчити його, закидавши його місце мешкання яйцями, яких було 11 шт. не більше. Вони не знали хто знаходився в квартирі. ОСОБА_3 вийшов з битою, та в той самий час потерпіла взяла вазон з квітами та кинула в нього, після чого він чотири рази завдав удару по лівій руці. Вона просила його зупинитись, але він продовжував наносити удари по нирках та спині. Внаслідок завданих ударів 4 рази по спині, 10-12 разів по руці, вона отримала потрійний перелом лівої руки, оскільки була кров та стирчала кістка, що підтверджується результатами медичного обстеження. ОСОБА_3 перестав її бити після того, як вона йому сказала, що останній зламав їй руку. Після цього ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_20 по руці, та побіг додому по АДРЕСА_2 . Зазначила, що жалкує, що закидала яйцями вікна, краще б звернулася до поліції. ОСОБА_3 не просив вибачення. Не заперечувала, що ОСОБА_3 пропонував відшкодувати їй шкоду, однак тієї компенсації, що він їй запропонував було замало, оскільки їй треба зняти пластину. Раніше вони були у дружніх стосунках з дружиною ОСОБА_3 ОСОБА_18 , їй відомо, що у них є спільна дитина. З ОСОБА_21 вона знайома, вони з однієї компанії, має світле волосся та майже її зросту, проте його не було на місці події, вона лише йому телефонувала, щоб порадитися, що робити в такій ситуації.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив суду, що в день події зустрівся з ОСОБА_5 , з якою він давно знайомий, на 6 станції Великого Фонтану влітку 2021 року, більш точного часу не пам`ятав. Вони сиділи спілкувались, в той час як ОСОБА_3 написав з номеру дружини про зустріч, коли він прийшов на місце зустрічі, останній побив його камінням по обличчю на підставі ревнощів та казав, щоб він не спілкувався з його дружиною ОСОБА_18 , з якою вони раніше товаришували, в якої раніше був вдома та знав, що вона народила дитину. ОСОБА_5 запропонувала його провчити та він погодився. Ввечері влітку 2021 року, більш точної дати та часу він не пам`ятав, вони купили десяток яєць, якими в подальшому закидали місце мешкання ОСОБА_3 , більш точної адреси не пригадав. Після чого, ОСОБА_3 почав бігти за ними через дорогу з битою та кричати: «Йди сюди». ОСОБА_5 взяла вазон та кинула в нього. Він вдарив його один раз. ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 приблизно десять ударів по спині, тулубу, після чого вона присіла навпочіпки та почала кричати, що він зламав їй руку. Далі він побачив синці та садна в неї на спині та на лівій руці стирчала кістка. Вподальшому вони почали телефонувати їх спільному знайомому ОСОБА_23 , щоб порадитись, після чого подзвонили в поліцію. Вони додзвонилися в поліцію.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка пояснила суду таке. Влітку-восени 2021 року, в теплу пору року, більш точної дати та часу не пам`ятає, перебувала на своєму робочому місці в квітковому магазині, за адресою: АДРЕСА_2 . Побачила як підбігла дівчина та раптово схопила вазон з квітами та кинула в чоловіка. Бачила, як чоловік зовні схожий на обвинуваченого (мав темне волосся та коротку бороду) почав наносити удари дівчині. Чим саме були нанесенні удари не пам`ятає. Після ударів, жінка впала потім ОСОБА_3 крикнув, почав з`ясовувати щось з приводу закидування яйцями. Після того, як ОСОБА_3 пішов, чоловік та жінка сіли на лавочку та почали пити алкогольні напої. Вказала, що ОСОБА_3 наніс один удар по вазону, а другий удар по руці, а саме передпліччю, предметом зовні схожим на дерев`яну палку. Чоловік, який був поблизу жінки, світлий з русявим волоссям.

Оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_24 , суд доходить висновку, що в своїй сукупності вони підтверджують факт нанесення ОСОБА_3 13.08.2021 року біля закладу «Львівські круасани» по вулиці Академічна, 14 у місті Одеса, декілька ударів битою, з метою умисного завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , в ділянку лівого ліктьового суглоба, завдавши останній тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої третини тіла лівої ліктьової кістки, без значного зміщення кісткових уламків, перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Показання потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_22 містять розбіжності щодо кількості нанесення ОСОБА_3 , ударів битою потерпілій, та суд критично до них ставиться, оскільки, як останні повідомили суду, вони перебувають у дружніх стосунках.

Натомість показання свідка ОСОБА_24 є найбільш об`єктивними та відповідають дослідженим матеріалам провадження.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом досліджено письмові докази, які також підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000582 від 14.08.2021 року щодо надходження 13.08.2021 року до відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області заяви від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , щодо вжиття заходів правового характеру до малознайомої особи на ім`я ОСОБА_25 , який 13.08.2021 року о 19 год. 15 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , наніс тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому лівої ліктьової кісти зі зміщенням, внаслідок чого ОСОБА_5 була госпіталізована до КНП «ООКЛ» ООР. ЖЄО № 19957, 19962 від 13.08.2021 (а.п. 1);

- рапорт старшого інспектора чергового Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 від 13.08.2021 року, згідно якого 13.08.2021 року надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.08.2021 року о 19 год. 17 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, будинок 10, невідомий чоловік вдарив битою дівчину заявника, зламав їй руку ШМД викликали самостійно. Заявник: ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.п. 2);

- рапорт старшого інспектора чергового Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 від 13.08.2021 року, згідно якого 13.08.2021 року надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13.08.2021 року о 20 год. 24 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, будинок 10, побили знайомі битою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: закритий перелом кісток лівого передпліччя лівої третьої під питанням, забій м`яких тканин поперекового відділу з права, доставлена до Обласної лікарні. Заявник: Ушенко Бр15 (а.п. 3);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.08.2021 року від ОСОБА_5 , зміст заяви: 13.08.2021 року приблизно о 19 год. 15 хв., за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 16 , малознайома особа на ім`я ОСОБА_25 наніс їй тілесні ушкодження, а саме предметом зовні схожим на биту, наносив удари в область тулуба та лівої руки (а.п. 7-8);

- довідка КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради від 13.08.2021 року, дана Відділу поліції №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, згідно якої у ОСОБА_5 діагностовано відкритий осколковий перелом лівої ліктьової кістки зі зміщенням (а.п.9);

- витяг з ІПНП «Армор» відносно ОСОБА_3 від 14.08.2021 року (а.п. 15-17), згідно якої останній притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху;

- вимога Департаменту ІТ МВС в м. Києві УІТ МВС в м. Одеса стосовно ОСОБА_3 , відповідно до якої останній не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 18);

- виписка із медичної картки стаціонарного хворого в поліклініку за місцем проживання №15357 від 30.08.2021 року, згідно якої у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагностовано відкритий перелом в/3 ліктьової кістки лівого передпліччя зі зміщенням уламків та 25.08.2021 року виконано оперативне втручання: відкрита репозиція, МОС в/3 ліктьової кістки платиною і гвинтами із кутовою стабільністю (а.п. 24-25);

- консультативний висновок ортопеда травматолога від 13.08.2021 року, згідно якого у ОСОБА_28 діагностовано відкритий, скалковий перелом проксимального відділу лівої ліктьової кістки зі зміщенням квіткових уламків (а.п. 26);

- оглядова рентгенограма органів грудної клітини ОСОБА_5 від 13.08.2021 року, згідно якої у останньої патологічних змін з боку органів грудної клітини не виявлено (а.п. 27);

- комп`ютерна томографія лівого ліктьового суглоба від 15.08.2021 року, згідно якого у пацієнта ОСОБА_28 відмічається перелом верхньої третини діафіза ліктьової кістки, без явного зміщення, проксимальне котрого відмічається перелом ліктьового відростку з його відривом. (а.п. 29);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_24 впізнає особу зображену на фотознімку під №2, яка 13.08.2023 року знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 14, вдарила битою по руці ОСОБА_28 (а.п. 49-50);

- висновок експерта №1646 від 29.09.2021 року у ОСОБА_5 були виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом верхньої третини тіла лівої ліктьової кістки, без значного зміщення кісткових уламків, перелом ліктьового виростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням кісткових уламків; дані ушкодження утворилися від ударної дії тупого твердого предмета (предметів, індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились; не виключено, що дані ушкодження могли утворитися від удару битою в ділянку лівого ліктьового суглоба; об`єктивних судово-медичних даних, які б свідчили про механізм утворення ушкоджень в результаті падіння з вертикального положення на площину, в розпорядженні експерта не має; враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені 13.08.2021 року; всі вищевказані ушкодження, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, не були небезпечними для життя, спричиняють тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день та відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості (а.п. 51-52);

- копія документа, що посвідчує особу ОСОБА_3 (а.п. 69).

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена наданими стороною обвинувачення доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, які було досліджено судом безпосередньо, які є належними та допустимими.

Щодо версії сторони захисту про те, що ОСОБА_3 , вдаривши битою потерпілу ОСОБА_5 по руці, не міг спричинити їй тілесні ушкодження такого ступеню тяжкості, є неспроможною, оскільки спростовується дослідженою медичною документацією під час судового розгляду, клопотань про призначення повторної чи додаткової судової експертизи від сторони захисту не надходило. Крім того, сам обвинувачений підтвердив суду під час допиту, що він наносив потерпілій ОСОБА_5 принаймні два удари битою в область руки.

Також за клопотанням сторони захисту було надано рапорт ст. ДОП СП ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_29 від 13.08.2021 року, згідно якого на момент відвідування адреси проживання ОСОБА_3 , останній вдома був відсутній, його дружина ОСОБА_30 пояснила, що її чоловік був на роботі. З її слів ОСОБА_5 та ОСОБА_27 є її знайомими, від письмових пояснень ОСОБА_30 відмовилась. Проте цей документ не має доказового значення у даному кримінальному провадженні, оскільки в подальшому сторона захисту відмовилась від допиту у якості свідка ОСОБА_31 .

Наданий потерпілою стороною диск з аудіозаписом телефонних розмов потерпілої ОСОБА_5 з начебто матір`ю цивільної дружини ОСОБА_3 суд до уваги не приймає, оскільки вони є неналежними доказами у даному кримінальному провадженні та не мають доказового значення.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; та інші обставини.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. Цивільний позов потерпілої підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник обвинуваченого просив виправдати ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000582 від 14.08.2021 року, цивільний позов залишити без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника та просив суд ухвалити справедливе рішення.

Потерпіла ОСОБА_5 на час проведення судових дебатів надіслала до суду клопотання про неможливість участі в судовому засіданні та просила визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, цивільний позов задовольнити.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, повністю доведена.

Суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який, є громадянином України, не одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, проживає в м. Одеса, раніше не судимий, відсутність даних про те, що він значиться у лікаря психіатра чи нарколога, та те що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Також суд оцінює дії та поведінку потерпілої ОСОБА_5 , яка спровокувала конфліктну ситуацію.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, яке виразилося в активному розкритті злочину та усвідомлення своєї протиправної поведінки.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого.

Санкцією ч. 1 ст. 122 КК України передбачено покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у виді одного року обмеження волі.

Також суд приймає до уваги досудову доповідь, складену органом пробації стосовно ОСОБА_3 , згідно висновку якого, виправлення ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення, та оцінюють ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, як середній.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.

Окремо суд вважає а необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Щодо цивільного позову.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування майнової у розмірі 21 345 гривень 75 копійок та моральної шкоди у розмірі 25 000 гривень, 00 копійок, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, встановленим договором або законом.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

За правилами ст. 61 КПК Україницивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо заявлених цивільних позовів, суд виходить з норм частин першої, четвертої статті 128 Кримінального процесуального кодексу України, за якими особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов; форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. При цьому права та обов`язки цивільного позивача, цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (частина друга статті 61, частина друга статті 62 КПК України).

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частина 1 статті 22 ЦК України передбачає відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до висновку експерта № 1646 від 29.09.2021 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження завданні ОСОБА_5 тілесні ушкодження, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після події потерпіла ОСОБА_5 , згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого, що міститься в матеріалах кримінального провадження перебувала на лікуванні в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради» в період з 16.08.2021 року по 31.08.2021 року та їй було проведено оперативне втручання із подальшою реабілітацією та призначенням лікування.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та цивільний позов, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_5 зазначила, що починаючи з проходженням амбулаторного лікування у травматолога, сімейного лікаря, пов`язаного з необхідністю прийняття медичних препаратів, масажів, щоденних перев`язок та іншого, відповідно до п. 8 Виписки № 15357 «Лікування і трудові рекомендації», нею за весь період лікування витрачено 21 347 гривень 75 копійок. Також зазначила, що по сьогоднішній день перебуває під наглядом лікарів, які прогнозують необхідність проведення операції, з метою відновлення попереднього стану, що призведе до більших витрат на лікування.

Судом встановлено та ОСОБА_5 документально підтверджено, що потерпілій були завдані матеріальні збитки в розмірі 21 347 гривень 75 копійок, заявленому в цивільному позові, які остання витратила на діагностику та лікування, та які підлягають відшкодуванню обвинуваченим цивільним відповідачем на користь цивільного позивача.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 21 347 гривень 75 копійок обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки доведені перед судом та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

За змістом ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).

Суд вважає, що заявлена потерпілою ОСОБА_5 в цивільному позові вимога про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 25000,00 грн. підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

В позовній заяві, в обґрунтування зазначеного розміру стягнення моральної шкоди, потерпіла вказала, що внаслідок протиправних дій відповідача, вона зазнала та продовжує зазнавати моральних та фізичних страждань, погіршення здібностей та стану здоров`я. Отже, враховуючи тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, необхідність постійного нагляду лікарів, щоденні перев`язки та інших процедур, час та зусилля витраченні на лікування, необхідного для відновлення попереднього стану, позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача, завдано моральної шкоди.

Вказане є суб`єктивним припущенням потерпілої, що всупереч п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, не підтверджено доказами та визнається судом неспроможним.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, характер, глибину моральних страждань та переживань потерпілої ОСОБА_5 , керуючись вимогами розумності, виваженості та справедливості, оцінює завдану моральну шкоду потерпілій в розмірі 10 000 гривень 00 копійок, та саме така сума відшкодування моральних страждань потерпілої за переконанням суду є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілої і не буде становити надмірного тягаря для ОСОБА_3 , який не визнав цивільній позов.

Визначаючи розмір відшкодування потерпілій понесеної нею моральної шкоди саме у такій сумі, суд виходить з того, що визначаючи розмір відшкодування, слід керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності та розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення, про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 року.

Потерпілою стороною не доведено перед судом заподіяння моральної шкоди саме у розмірі, заявленому у позові, а також такого матеріального стану відповідача, який би свідчив про його спроможність реально задовольнити вимоги потерпілої. Відтак, зазначений розмір задоволених судом позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинуваченого, з одного боку, та інтересами потерпілої, з іншого.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз відсутні.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 50, 63, 65, 75, 76, 122 КК України, ст. 61, 100, 127, 128, 129, 367-371, 373, 374, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 21 347 (двадцять одну тисячу триста сорок сім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та 10 000 (десять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_32