Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1546/22
Номер провадження 1-кс/711/1138/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в Придніпровському районному суді м. Черкаси заяву адвоката ОСОБА_5 , як захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004750 від 28.08.2019 (справа №711/1546/22)за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 перебуває на розгляді кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004750 від 28.08.2019 (справа №711/1546/22)за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках вищевказаного кримінального провадження, а саме в судовому засіданні, яке відбулось 16 червня 2023 року, захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено відвід головуючому судді ОСОБА_6 у зв`язку з наявністю обставин, які, на думку заявниці, викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

16 червня 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді ОСОБА_6 передано на розгляд судді ОСОБА_1 (справа №711/1546/22, провадження №1-кс/711/1138/23).

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_6 та просила його задовольнити, з огляду на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді. Так, вона вважає, що головуючий суддя ОСОБА_6 є упередженим, оскільки в даному кримінальному провадженні строки досудового розслідування закінчились у 2019 році, до суду обвинувальний акт було скеровано в 2022 році, проте головуючий суддя ігнорує даний факт. Також, в порушення вимог КПК України, прокурор звернувся одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 та з клопотанням про дозвіл на затримання останньої з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, що також було проігноровано головуючим суддею, який, не вживаючи заходів щодо належного повідомлення обвинуваченої та її захисника про надходження вказаного клопотання і відповідно без виклику в судове засідання сторони захисту постановив незаконну ухвалу про дозвіл на затримання її підзахисної. Також заявниця зазначила, що головуючим суддею було порушено вимоги ст. 190 ч. 3 КПК України, згідно якої ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченої до суду, та який допустив її утримання в будівлі суду за наявності працівників поліції, що здійснювали контроль за її підзахисною. За таких обставин просила відвести головуючого суддю ОСОБА_6 від розгляду даного кримінального провадження. На уточнюючі питання судді адвокат ОСОБА_5 пояснила, що з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування вона не зверталась, оскільки жодного судового засідання в даному кримінальному провадженні не відбулось. На її думку, вищенаведені нею обставини свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала заявлений відвід головуючому судді ОСОБА_6 та просила його задовольнити, з огляду на наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді. Вона повідомляла головуючого про неможливість прибуття в судові засідання на призначені дати, не ухилялась від явки до суду, проте була затримана працівниками поліції, які доставили її в приміщення суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення відводу та зазначив, що заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на положення ст. ст. 75, 76 КПК України. Будь-яких обставин чи фактів упередженості головуючого судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, захисником не наведено, повідомлена нею інформація не відповідає дійсності. Додатково зазначив, що обвинувачена ухилялась від явки до органу досудового розслідування та суду у зв`язку з чим оголошувалась у розшук. Запобіжний захід щодо останньої не обирався, тому відповідно до ст. 188 КПК України було подано одночасно з клопотанням про обрання запобіжного заходу і клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченої з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На виконання вказаної ухвали ОСОБА_4 і було доставлено до суду. Враховуючи вищенаведене просив відмовити в задоволенні заявленого адвокатом ОСОБА_5 відводу головуючому судді ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає вирішенню питання про відвід.

Вислухавши доводи адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , думку прокурора, вивчивши матеріали справи суд вважає, що підстави для відводу головуючого судді ОСОБА_6 відсутні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним та неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК України).

Положеннями статей 75, 76 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, та обставин за яких суддя не має права брати участь у кримінальному провадженні серед яких: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_5 у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_6 , є іншими обставинами, які викликають сумнів у його неупередженості, тобто, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією з фундаментальних засад здійснення правосуддя.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього. Правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 48 даного Закону встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно пунктів 1, 2 ч.7 ст.56 зазначеного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантується Конституцією і законами України, а суддя при здійсненні правосуддя незалежний і підпорядковується лише закону.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Така позиція викладена у рішеннях Суду по справам «Хаушильд проти Данії» та «Ветштайн проти Швеції».

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Підставою, яка слугувала для заявлення адвокатом ОСОБА_5 , як захисником обвинуваченої ОСОБА_4 , відводуголовуючому судді ОСОБА_6 , на її думку, стало виникнення обставин, які викликали сумнів у його неупередженості.

Саме поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує.

Сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може бути перетворений у безкінечній ланцюг недовіри до суду та, відповідно , зміну його складу.

Проте, мотивуючи свої вимоги про необхідність усунення судді від розгляду кримінального провадження заявниця не навела достатніх обґрунтованих підстав для задоволення відводу, оскільки для відведення судді самого лише сумніву у його неупередженості недостатньо.

Так, підґрунтям для заявлення відводу слідчому судді ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 слугувало те, що останній ігнорує факт спливу строків досудового розслідування даного кримінального провадження та всупереч вимог діючого кримінального процесуального законодавства України, отримавши клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 та клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу не приймав жодних заходів, спрямованих на належне повідомлення сторони захисту та виклик в судове засідання обвинуваченої для розгляду даного клопотання, а постановив ухвалу про дозвіл на затримання останньої, яка на думку адвоката є незаконною, що викликає сумнів у його неупередженості.

Детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання адвоката ОСОБА_5 , викликають сумніви в неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 , вказує на те, що заявленим відводом судді, останньою фактично висловлюється незгода з прийнятими під час розгляду даного кримінального провадження процесуальними рішеннями.

Проте, незгода адвоката ОСОБА_5 , як учасника кримінального провадження з правовою позицією судді при прийнятті відповідних рішень та їх обґрунтуванням у даному кримінальному провадженні, сама по собі за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, не може бути достатньою підставою для розумного, об`єктивно обґрунтованого сумніву в неупередженості головуючого судді ОСОБА_6 .

Посилання заявниці, як на підставу для відводу головуючого судді щодо ігнорування останнім факту спливу строків досудового розслідування даного кримінального провадження суд вважає необґрунтованими, оскільки з відповідним клопотанням сторона захисту до суду не зверталась і дане питання головуючим суддею не вирішувалось, що не заперечувалось самою заявницею в судовому засіданні.

Доводи адвоката ОСОБА_5 , які на її думку свідчать про порушення норм КПК України головуючим суддею після надходження клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу та клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу щодо не вжиття останнім заходів для належного повідомлення сторони захисту та виклику в судове засідання обвинуваченої для розгляду даного клопотання, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки згідно до п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою, яке відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 189 КПК України розглядається судом негайно після одержання цього клопотання у закритому судовому засіданні за участі прокурора.

За таких обставин твердження адвоката ОСОБА_5 щодо порушення головуючим суддею вимог КПК України в цій частині є безпідставними, а ухвалення суддею ОСОБА_6 відповідного судового рішення, зокрема ухвали про дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на виконання якої відбулося затримання та привід обвинуваченої до суду, участь якої відповідно до діючого кримінального процесуального законодавства України в судовому засіданні є обов`язковою, на думку суду є формою реалізації судової влади, і не може розглядатися, як обставина, що свідчить про упередженість судді.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 не навела жодних аргументованих та вмотивованих доказів, які б могли свідчити про упередженість головуючого судді при розгляді даного кримінального провадження, а обставини, на які посилається заявниця, є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість судді, якому заявлено відвід.

Таким чином, під час судового засідання не встановлено обставин та будь-яких доказів упередженості головуючого судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004750 від 28.08.2019 (справа №711/1546/22)за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Той факт, що заявниця внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості головуючого судді, не свідчить про його реальну упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення головуючого судді від розгляду судової справи.

Враховуючи викладене вище, суддя вважає, що в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №1-кп/711/303/23, справа № 711/1546/22 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , як захисника обвинуваченої ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004750 від 28.08.2019 (справа №711/1546/22)за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.06.2023 о 13-00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1