Провадження № 1-кп/761/2941/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Києві, із застосуванням відеоконференцзв`язку за допомогою програми EasyCon кримінальне провадження внесене №0001200 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого за ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

З 08.05.2023 року у провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження №0001200 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

08.05.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва обвинувальний акт у вищезгаданому кримінальному провадженні призначено до підготовчого судового засідання.

14.06.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва обвинувальний акт у вищезгаданому кримінальному провадженні було призначено до судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, вказавши про подальше існування ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від суду, оскільки обвинувачений не має тісних сімейних зв`язків, незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений неодноразово раніше судимий. Клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала. Вказала, що обвинувачений є інвалідом 2 групи, хворіє туберкульозом, проживає з бабусею, яка хворіє онкологією та потребує допомоги, просила застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечував, думку захисника підтримав, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов наступного висновку.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України перебуває у провадженні Шевченківського районного суду м.Києва з 08.05.2023 року.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.06.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12.08.2023 включно, з визначенням розміру застави у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Стаття 197 КПК України передбачає, що строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому суд, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із урахуванням клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд враховує дані про особу ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання восьми років позбавлення волі, яке має значний ступінь суспільної небезпеки. Дані про відсутність у останнього соціальних зв`язків, які, на думку суду, самі по собі, без існування стримуючих факторів, не є у даному випадку належним стримуючим фактором для уникнення від явки до суду та запобіганню іншим ризикам, що неодноразово було попередньо перевірено судом та свого підтвердження не знайшло. Також судом враховується можливість обвинуваченого впливу на свідків, потерпілого, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання у разі доведеності його вини або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.

Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не містять відомостей про обставини, які не були враховані під час вирішення питання про обрання та продовження строку його дії під час досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

При цьому відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити раніше визначений судом розмір застави, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 180, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_2 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів.

Строк дії ухвали про тримання під вартою, в ДУ «Київський слідчий ізолятор», обвинуваченого ОСОБА_3 , визначити тривалістю до 30 вересня 2023 року включно.

Визначити для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, що в достатній мірі буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Визначити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 на 2 місяці з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Роз`яснити обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Призначити адвоката за рахунок держави для здійснення захисту обвинуваченого

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1