Справа № 715/772/23
Провадження № 1-кп/715/86/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.05.2023 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_6
ОСОБА_4 , 26.12.2022 року приблизно о 20 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби із включеним ближнім світлом фар, рухалася в межах своєї смуги руху по автодорозі М-19, сполученням «Доманове - Ковель - Чернівці - Тереблече», в с. Стерче, Чернівецького районі, Чернівецької області, зі сторони м. Чернівці, в напрямку КПП «Порубне».
Проїжджаючи 535 км вищевказаної автодороги, ОСОБА_4 проявила неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, перед початком зміни напрямку руху і виконанням маневру лівого повороту, не переконалася, що це буде безпечно від його початку і до повного його завершення та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не здійснюючи повної зупинки транспортного засобу, почала виконувати маневр лівого повороту та виїхавши на смугу зустрічного руху допустила зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в межах своєї смуги руху, зі сторони КПП «Порубне», в напрямку м. Чернівці.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водію автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 959 від 24.01.2023, спричинено смерть, яка настала від травматичного шоку, що розвинувся внаслідок отриманої при житті політравми, а саме: закритої тупої травми грудної клітини з чисельними переломами грудини, ребер, 5-го грудного хребця, розривами аорти, лівої легені, а його пасажирці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 32 від 07.02.2023 спричинено смерть, яка настала від набряку та набухання речовини головного мозку, внаслідок гнійного менінгоенцефаліту, який в свою чергу розвинувся як ускладнення полі травми у вигляді чисельних зламів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, а саме: надриви аорти на рівні 3-4 хребців грудного відділу хребта, розрив нижньої долі лівої легені, переломи 2-9 ребер справа, переломи 3-4 ребер справа, переломи 2-8 ребер зліва, повний поперечний розрив між хребцевого з`єднання на рівні 7-8 грудних хребців, лінійний перелом лівої сідничної кістки без зміщення, закритий перелом шиловидного відростка лівої променевої кістки із розходженням відламків, закритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині із розривом вогнищевої серозно-гнійної пневмонії.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 скоїла в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.1, який перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також 1.5, 2.3 (б, д), які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілим.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачена правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується її показаннями, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинувачену.
Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні з приводу скоєного кримінального правопорушення пояснила, що 22.12.2022 року близько 20 години вечора вона на автомобілі «Mercedes-Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухалась у напрямку КПП «Порубне». Дорога не освітлювалась. Під час руху, маючи намір повернути до с. Стерче, переконавшись у відсутні інших автомобілів, які б рухались у зустрічному напрямку, почала виконувати поворот ліворуч і в цей момент почула удар з правого боку після чого її автомобіль зупинився. Вийшовши з автомобіля вона побачила, що в праву сторону її автомобіля зіткнувся автомобіль марки «ВАЗ». Розуміючи, що в середині даного автомобіля є люди, вона намагалась відкрити двері, щоб надати допомогу, проте не змогла цього зробити. Після чого почала кликати на допомогу. Хвилин п`ять на дорозі не було жодного автомобіля, після чого зупинився вантажний автомобіль, і водій даного автомобіля допоміг їй відкрити двері та викликати швидку допомогу та працівників поліції. Вказала на те, що щиро розкаюється у вчиненому. Потерпілим шкоду відшкодувала у повному обсязі. Просила суд не позбавляти її волі.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилась, проте її представник ОСОБА_11 надав суду заяву, в якій просив суд провести розгляд справи без його присутності та потерпілої ОСОБА_10 , вирішення питання щодо міри покарання поклали на розсуд суду.
Представник потерпілої ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав на те, що його довірителька уповноважила його з`явитись в судове засідання та повідомити, що до обвинуваченої жодних претензій матеріального та морального характеру не мають, шкода відшкодована у повному обсязі. Також просив призначати обвинуваченій покарання не пов`язаного з позбавленням волі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, просив призначити покарання обвинуваченій у вигляді п`яти років позбавлення волі звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з позбавленням права керування транспортним засобом.
Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.3 ст.286 КК України, оскільки матеріалами справи достеменно встановлено, що вона керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілим.
Відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та повне відшкодування потерпілим матеріальної та моральної шкоди.
Обставини, які відповідно до ст.67КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
У роз`ясненнях, що містяться у п.п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 та встановлюючи ступінь її вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки окремому вчинку обвинуваченої, а також і її особистості, наскільки вона проявилася у її злочинних діях, наскільки вона має нахил до скоєння правопорушень. Окрім того, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер обставини вчиненого злочину, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 одружена, має на утриманні двох малолітніх та одну неповнолітню дитину. До кримінальної відповідальності притягується вперше. Посвідчення водія отримала 15.04.2004 року. Відомостей про притягнення обвинуваченої до адміністративної відповідальності в тому числі за порушення правил дорожнього руху, під час судового розгляду прокурором не надано. Проживає з чоловіком та дітьми. Має загальну середню освіту на даний час не працевлаштована. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З огляду на особистість обвинуваченої суд вважає, що вона не є особою суспільно небезпечною, яка здатна на системне вчинення кримінальних правопорушень. За поведінкою, відповідями на питання, обвинувачена ОСОБА_4 очевидно дуже перелякана скоєним правопорушенням та невідворотними наслідками, які настали та її щире каяття у скоєному.
При цьому суд в повній мірі також оцінює наслідки вчиненого кримінального правопорушення внаслідок чого загинуло двоє людей.
Разом з тим, суд враховує характер допущених ОСОБА_4 порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а саме те, що після дорожньо-транспортної пригоди обвинувачена намагалась надати допомогу потерпілими. Давала покази та активно сприяла у розкритті злочину. Добровільно відшкодувала завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілими, про що свідчать їхні нотаріально засвідченні заяви.
Переходячи до питання обрання конкретного покарання, суд враховуючи обставини правопорушення та особу обвинуваченої, відсутність обставин які обтяжують покарання та наявність декількох обставини які пом`якшують покарання, відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілих, які не наполягали на призначенні суворої міри покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімального розміру, встановленої в санкції ч.3 ст.286 КК України з позбавленням права керування транспортним засобом.
При цьому, погоджуючись з позицією прокурора, захисту та представника потерпілого, суд в даному випадку вважає за можливим застосувати ст. 75 КК України, і звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним терміном, на протязі якого обвинувачена буде перебувати під певним контролем держави та знаходитись у стані певного остраху за будь-які наступні життєві події. Поведінка такої піднаглядної людини, повинна бути більш виваженою, більш стриманою, більш контрольованою ніж звичайної людини, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести особу до заміни покарання на реальне його відбуття.
Призначаючи покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 76 КК України і покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-
Взнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Скасувати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, яка обрана ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06 березня 2023 року.
Речові докази по справі, а саме:
-автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований у м. Чернівці по вул. Комунальників, 4 В, повернути власнику - ОСОБА_14 , скасувавши арешт, який накладений на вказаний автомобіль ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28.12.2022 року ;
-електролампу передньої правої лампи автомобіль ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №5 (смт. Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області повернути власнику - ОСОБА_14 ;
-автомобіль «Mercedes-Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований у м. Чернівці по вул. Комунальників, 4 В, повернути власнику ОСОБА_15 , скасувавши арешт, який накладений на вказаний автомобіль ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28.12.2022 року.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: