Справа № 199/6718/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі слідчої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого відділення Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні №0001042 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділення Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з повноважним прокурором, проарешт майна у кримінальному провадженні №0001042 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001042 відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

Під час досудового розслідування слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі отриманої інформації в ході проведення тимчасового доступу до речей та документів, було встановлено місця збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP, а саме ті місця, що зазначені на фотознімках, які було виявлено в мобільному телефоні підозрюваного, та в подальшому слідчим за участю двох понятих було проведено огляд 11 ділянок місцевості, під час проведення яких було виявлено та вилучено згортки вкриті ізолюючою стрічкою червоного кольору, при розпакуванні яких в середині було виявлено сліп.пакет з кристалічною та порошкоподібною речовиною білого кольору. В подальшому по вилученим речовинам слідчим призначено судові експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, відповідно до яких, надані на дослідження кристалічні та порошкоподібні речовини білого кольору відносяться до особливо небезпечних психотропних речовин РVP.

21.09.2023 на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2023 за місцем мешкання ОСОБА_6 , було проведено обшук, під час якого було виявлено та вилучено майно, в тому числі: мобільний телефон марки «iPhone 14», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберігати на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так як під час проведення обшуку квартири, на підставі дозволу власника мобільного телефону було візуального оглянуто вищевказаний мобільний телефон, під час якого виявлено зображення місця знаходження закладок, які розклала на території міста Дніпра ОСОБА_6 ; ваги; ізолюючі стрічки різних кольорів; порожні сліп.пакети; сліп.пакети із залишками кристалічної речовини білого кольору; полімерні пакети; пакети для вакуумування; харчова плівка; фольга; чорнові записи, які можуть свідчити про спосіб розфасування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, накладання арешту на майно, а саме на зазначений телефон та перелічені в клопотанні інше майно, забезпечить збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлено, що незастосування арешту вказаного майна може призвести до його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, а також здійснення інших дій щодо вищевказаного майна, що ускладнить або унеможливить подальше ефективне здійснення досудового розслідування.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що телефон та інше перелічено майно, може бути використані як доказ вчинення кримінального правопорушення та є предметом кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання та просила його задовольнити.

У статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку статей 170174 КПК України.

Відповідно до положень частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна враховує наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також, що об`єкт, зазначений в клопотанні, відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 167 КПК України, має значення для досудового розслідування, є об`єктом вчинення злочину у кримінальному провадженні та може бути доказом у кримінальному провадженні.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у разі, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті (частина третя статті 170 КПК України).

З огляду на положення частини другої статті 167 та частини першої, другої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи дізнавача та прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, арешт зазначеного майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Майно, на яке слідча та прокурор просив накласти арешт, є доказом злочину у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно є доказом розслідуваного злочину, необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є законним та обґрунтованим .

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, щодо яких здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, не позбавлені права звернутися до суду, в порядку статті 174 КПК України, із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Так, статтею 174 КПК України встановлений порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в сенсі ст. 28 КПК не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчої про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт переліченого майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Керуючись ст.ст. 131,132,170-173,369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділення Відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001042 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт наречі, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 14», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який опечатано до спец.пакету WAR 1852111, ваги в кількості 3 шт., опечатано до спец.пакету №PSP2356017, ізолюючі стрічки різних кольорів, опечатано до спец.пакету WAR1852112, порожні сліп.пакети, опечатано до спец.пакету PSP 2356001, порожні полімерні пакети, опечатано до спец.пакету WAR1852114, полімерні пакети для пакування, пакети для вакуумування, харчова плівка, фольга, опечатано до спец.пакету WAR1852113, чорнові записи та картка «ПриватБанку» з номером НОМЕР_3 , опечатано до спец.пакету WAR1201156.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1