Справа № 396/1038/23
Провадження № 1-кс/396/198/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 року м. Новоукраїнка

Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в залі судових засідань м. Новоукраїнка клопотання прокурора Новоукраїнської окружної прокуратури в Кіровоградській області про арешт майна в межах проведення дізнання кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000080 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні підрозділу дізнання Новоукраїнського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000080 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 07.06.2023 о 6 год. 54 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07.06.2023 за адресою Новоукраїнський район с. Юрївка на місцевому ставку виявили особу жіночої статті, яка займається незаконним рибним добувним промислом. Виїздом СОГ на місце події, та в ході проведення огляду місця події 07.06.2023 у період часу з 8 год. 14 хв. до 9 год. 56 хв. на березі водойми знаходилася жінка, яка представилася ОСОБА_4 , проживаюча за адресою, АДРЕСА_1 , яка займалася незаконним рибним добувним промислом. Під час огляду місця події, у присутності двох понятих на березі водойми було виявлено заборонене знаряддя лову риби в кількості 5 штук, а саме: 5 риболовних сіток ліскових, свіжовиловлена риба в кількості 48 особин, з яких 40 особин вид «Карась сріблястий», 1 особина - вид «Плітка», 2 особини вид «Окунь», 5 особин виду «Короп», плетиста раколовка, сачок з алюмінієвим корпусом, металевий човен з веслами.

Старшим слідчим СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області під час огляду місця події 07.06.2023 було виявлено та вилучено заборонене знаряддя лову риби в кількості 5 штук, а саме: 5 риболовних сіток ліскових, свіжовиловлена риба в кількості 48 особин, з яких 40 особин вид «Карась сріблястий», 1 особина - вид «Плітка», 2 особини вид «Окунь», 5 особин виду «Короп», плетиста раколовка, сачок з алюмінієвим корпусом, металевий човен з веслами. Вказані вище речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.У зв`язку з тим, що риба є продуктом, що швидко псується, її передано під розписку державному провідному інспектору «Рибохоронний патруль» ОСОБА_5 , для подальшої передачі « ОСОБА_6 » згідно договору від 03.12.2022.

Оскільки вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх зберігання та використання як речового доказу у справі, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

Власник майна ОСОБА_4 щодо арешту майна не заперечувала.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Встановлено, що 07.06.2023 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за № 0000080 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України.

Зазначене вище майно є речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Статтею 100 КПК України встановлено порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію.

Відповідно до положень ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Отже, у відповідності до положень ст.100 КПК України до компетенції суду віднесено лише питання передачі речових доказів на їх реалізацію для знищення, для технологічної переробки або для передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління речовими доказами. Вирішення питань щодо повернення власнику (законному володільцю) або передачі на відповідальне зберігання речових доказів до компетенції суду у відповідності до ст. 100 КПК України не належить.

Відповідно до пункту 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Оскільки човен є плавзасобом, а відтак транспортним засобом, який є речовим доказом, він підлягає зберіганню на спеціальному майданчику відповідно до вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 за № 1104.

Також слідчий суддя враховує, що у клопотанні прокурор одночасно прохає накласти арешт та надати дозвіл на передачу на відповідальне зберігання свіжовиловленої риби в кількості 48 особин для подальшої передачі « ОСОБА_6 », разом з тим не зазначає мету такої передачі для реалізації чи технологічної переробки, тому є обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні клопотання в цій частині.

Враховуючи викладене, клопотання є підставним та таким що підлягає до задоволення, оскільки відсутні підстави накладення арешту на рибу, яка передана на відповідальне зберігання з подальшою реалізацією.

Керуючись ст. ст 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з забороною на використання та розпоряджання вказаним майном, а саме: 5 риболовних сіток ліскових, плетисту раколовку, сачок з алюмінієвим корпусом, металевий човен з веслами.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12.06.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1