31.08.2023 Справа № 756/5760/23
№ 1-кс/756/1104/23
№ 756/5760/23
У Х В А Л А

іменем України

31 серпня 2023 року, слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, який накладено в межах кримінального провадження № 0000611 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2021,

в с т а н о в и в:

08 травня 2023 року адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із вищевказаним клопотанням.

У поданому до суду клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає те, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13.05.2022, в межах кримінального провадження № 0000611 від 16.02.2021 накладено арешт на нерухоме майно - нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення № 72 (площею 50,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000), приміщення № 71 (площею 70,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000), та приміщення № 73 (площею 48,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

При цьому, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є добросовісними набувачами нежитлових приміщень № 71 та № 72; державна реєстрація права власності на вказані приміщення ніким не оскаржується; приміщення не відповідають критеріям речових доказів та не є предметами злочину у кримінальному провадженні; відсутня підозра будь-якій особі та відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації.

З урахуванням викладеного, адвокат ОСОБА_3 , на підставі ст. 174 КПК України, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13.05.2022 на нежитлові приміщення № 72 та № 71, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 та уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва - не з`явились, про час та місце проведення якого, повідомлялись належним чином.

31 серпня 2023 року до суду надійшли заяви адвоката ОСОБА_3 та прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , якими останні просили проводити розгляд справи без їх участі. При цьому, у поданих заявах адвокат ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_6 виклали свої позиції щодо клопотання про скасування арешту майна, адвокат ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити клопотання, а прокурор - не заперечував проти його задоволення, оскільки воно є необґрунтованим.

Також, до суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000611 від 16.02.2021.

Ураховуючи вищевказане та беручи до уваги те, що сторони кримінального провадження належним чином повідомлялися про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна, однак в судове засідання не з`явилися, при цьому подали до суду заяви із позиціями щодо клопотання, яке є предметом розгляду, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 за наявними в ньому матеріалами та матеріалами кримінального провадження, які надійшли до суду.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує доводи клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000611 від 16.02.2021, а беручи до уваги заяви сторін клопотання із викладеними у них позиціями щодо клопотання про скасування арешту майна, які подано через канцелярію суду, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань Оболонським УП ГУ НП у м. Києві 16.02.2021 та 26.07.2021 внесено відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (кримінальне провадження № 0000611).

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13.05.2022 накладено арешт на нерухоме майно - нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення № 72 (площею 50,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000), приміщення № 71 (площею 70,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000), та приміщення № 73 (площею 48,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Водночас, ухвалою Київського апеляційного суду від 01.09.2022 скасовано арешт в частині заборони користування нежитловими приміщеннями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщенням № 72 (площею 50,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000) та приміщенням № 71 (площею 70,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування, після накладення арешту на майно, не проведено жодних слідчих (розшукових) дій спрямованих на з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Ураховуючи вищевикладене, зважаючи на позицію прокурора та адвоката щодо розгляду клопотання про скасування арешту майна та беручи до уваги, що матеріалами кримінального провадження та комплексом проведених слідчих (розшукових) дій після накладення арешту на майно не доведено доцільності подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що адвокат ОСОБА_3 довів, що в подальшому застосуванні арешту майна, а саме нежитлових приміщень № 72 та АДРЕСА_2 - відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 9, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, який накладено в межах кримінального провадження № 0000611 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2021, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2022 року, яка була змінена ухвалою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року, у кримінальному провадженні № 0000611 від 16.02.2021, на нерухоме майно - нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення № 72 (площею 50,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000) та приміщення № 71 (площею 70,3 кв.м., реєстраціний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1