Справа № 161/6449/23 Провадження №11-сс/802/210/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави на строк 60 днів, тобто до 24 червня 2023 року включно.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявлені попередні ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і на наявність яких посилається слідчий, не зменшились, тому наявні підстави для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави. При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжних захід, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , вважаючи рішення слідчого судді необґрунтованим і незаконним, просить його скасувати та постановити нове, яким обрати щодо його підзахисного інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - цілодобовий домашній арешт.

Зазначає про те, що підозрюваний є несудимим, не притягувався до кримінальної відповідальності, веде звичний спосіб життя із своєю дружиною, алкогольні та наркотичні засоби не вживає, не проводить час у розважальних закладах чи підпільних казино, не веде аморального способу життя, не бере участь у кримінальних сходках, не має інших встановлених чи доведених кримінальних зв`язків, тобто не веде притаманний кримінальним авторитетам спосіб життя. Окрім того, вказує про те, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи по причині загального захворювання, яка встановлена безстроково. Його інвалідність є наслідком онкологічного захворювання раку правої нирки, яку було видалено. Також підозрюваний переніс важку операцію на серці. Він є хворою людиною та потребує постійного лікарського спостереження та спеціального лікування, і це на думку захисту впливає на ризик переховування від органу досудового розслідування чи суду. Також у підозрюваного на утриманні перебуває неповнолітня дочка, яка до його арешту та арешту його дружини проживала з ними. На даний час враховуючи, що ОСОБА_7 та його дружина перебувають під вартою, то дочка проживає одна, в неї зявляються панічні атаки та розвивається депресивний стан.

Крім того, захисник зазначає і про те, що у поданому клопотанні не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, який на його думку, в повній мірі забезпечив дієвість кримінального провадження.

Переконаний, що обрання щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою та його продовження, суперечить дійсним обставинам справи та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора, який просив скаргу відхилити, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею були дотримані.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що 19 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000066 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якого 02 березня 2023 року було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у їх вчиненні. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_7 , яка ухвалою Волинського апеляційного суду від 23.03.2023 залишена без змін, було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 02.03.2023 до 30.04.2023 включно.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, яка стверджується матеріалами кримінального провадження, а метою запобігання спробам ухилення від слідства і суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого злочину.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного ОСОБА_7 , який хоча і раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, однак на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинною організацією умисних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти життя та здоров`я населення, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, які за кваліфікацією злочинів є особливо тяжкими, і їх санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості його утримання в слідчому ізоляторі, інші обставини справи, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

При цьому, не беруться до уваги судом як на підставу незаконності та скасування оскаржуваного судового рішення посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 , який, на їх думку, не дозволяє утримання останнього під вартою, оскільки хоча дійсно відповідно до поданих документів він і є інвалідом ІІІ групи по причині загального захворювання (безстроково), переніс операцію на серці, має певні захворювання, однак на даний час відсутні будь-які докази того, що підозрюваний не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора через стан здоров`я або, що в цій установі не може бути надана йому певна медична допомога у разі потреби.

Не дають також підстав для скасування судового рішення й інші посилання апелянта щодо особи підозрюваного, оскільки вони фактично враховані місцевим судом при вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу інстанції і їм була дана правильна юридична оцінка.

Отже, усі доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для відмови в задоволенні поданого слідчим клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 квітня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді