УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року, якою ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів невідбутого строку основного покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього положень ст.81 КК України.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено. ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів не відбутого строку основного покарання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та невідбуту частину покарання строком 3 роки 2 місяці 27 днів позбавлення волі, замінено на покарання у виді обмеження волі. Вважає, що за таких обставин, ураховуючи заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, застосування до нього вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України можливо лише після відбуття не менше 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі.

Посилаючись на висновки, що містяться в узагальненні судової практики про розгляд судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2017 року, звертає увагу, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про можливість звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання, не врахував вказані вище вимоги законодавства та залишив поза увагою те, що після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, право на застосування до нього вимог ст. 81 КК України виникає лише 28.02.2024.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

18 квітня 2023 року, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання. Останній характеризується позитивно, залучається до робіт з благоустрою установи, має заохочення. Стягнення накладені на засудженого на даний час погашені та зняті у встановленому законом порядку. Вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2023року, клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено. ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів не відбутого строку основного покарання.

Задовольняючи клопотання засудженого, суд вважав, що досліджені в судовому засіданні обставини, в розумінні ст. 81 КК України, можуть слугувати підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки вони свідчать про фактичне виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку захисника, який вважав рішення суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до якої, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання на більш м`який можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також фактичне відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Як вбачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Кіровського районного суду Кіровоградської області від 31.07.2020 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років 06 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного останньому на праві власності. Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з моменту затримання, тобто з 08.01.2018 року. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.04.2022 року ОСОБА_9 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі строком на 3 роки 02 місяці 27 днів.

Ураховуючи заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, застосування до нього вимог п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України можливо лише після відбуття не менше 2/3 строку саме більш м`якого покарання у виді обмеження волі.

Водночас, приймаючи рішення про можливість звільнення засудженого ОСОБА_6 умовно-достроково від відбування покарання, суд першої інстанції не врахував вказані вище вимоги закону та залишив поза увагою те, що після заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, право на застосування до ОСОБА_6 вимог ст. 81 КК України виникає лише після відбуття ним не менше 2/3 строку саме більш м`якого покарання, тобто з 28.02.2024 року.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про можливість звільнення засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування судом закону, який не підлягав застосуванню. А в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 травня 2023 року, якою ОСОБА_6 звільнено від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 19 днів не відбутого строку основного покарання скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді