Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5622/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Подільського УП ГУНП майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000067 від 30.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Подільського УП ГУНП майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000067 від 30.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000067 від 30.03.202, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстровано на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення УСР в Київській області ДСР НП України.

Згідно повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та матеріалів виконання доручення прокурора встановлено, що 29.03.2023, невстановлена досудовим слідством особа здійснила телефонний дзвінок до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , з номеру телефона НОМЕР_1 та повідомила, що йому потрібно оформити рішення про збільшення статутного капіталу та оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна.

В подальшому, 30.03.2023 о 11-00 в приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3, прибув ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який представився як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомили приватному нотаріусу ОСОБА_9 про намір оформити рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_5 , шляхом внесення нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час оформлення вказаного рішення ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, надав приватному нотаріусу ОСОБА_9 , документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія № НОМЕР_2 з явними ознаками підробки.

Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_10 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовує заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , підписав відповідні документи та в подальшому разом з ОСОБА_5 покинули приміщення нотаріальної контори.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , 30.03.2023 о 17-30 знов прийшли до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 розташованого за адресою: АДРЕСА_3, з метою оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_5 .

Під час оформлення акту приймання-передачі нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1003 кв.м., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, знов, представившись ОСОБА_11 , надав приватному нотаріусу ОСОБА_9 , документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія № НОМЕР_2 з явними ознаками підробки, для підпису акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс».

Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовують заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_11 , підписали акт приймання-передачі нерухомого майна на нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1003 кв.м., вартістю 5 млн грн, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , засвідчивши своїми підписами згоду сторін.

Однак, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, бо хоча виконали усі дії, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли розпорядитися вказаним майном, оскільки нотаріусом ОСОБА_9 були виявлені ознаки підробки паспорта громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серія № НОМЕР_2 , про що останній повідомив правоохоронні органи.

В подальшому, 30.03.2023 за адресою: АДРЕСА_3 де розташована нотаріальна контора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 працівниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_12 та ОСОБА_5

30 березня 2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, а саме, на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

31 березня 2023 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

- Рапортом про вчинене правопорушення від 30.03.2023;

- Протоколом прийняття заяви про вчинений злочин;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протоколом огляду місця події від 30.03.2023;

- Протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України;

- Копія акту приймання-передачі нерухомого майна;

У даному кримінальному провадженні проведено слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів. Разом з тим, закінчити розслідування у 2-місячний строк, тобто до 31.05.2023 не має можливості, оскільки в рамках кримінального провадження необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, а саме: допитати в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , провести тимчасовий доступ у мобільних операторів, судово-портретознавчу експертизу.

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені у п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Запобігти даним ризикам, з урахуванням тяжкості вчинено злочину та особи ОСОБА_5 може лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурори в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, ризики не доведені, просили обрати будь-який інший запобіжний захід крім тримання під вартою, подавши відповідні письмові заперечення.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000067 від 30.03.202, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою у м. Києві.

Згідно протоколу від 30 березня 2023 року за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 березня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, як закінчений замах на шахрайство, а саме на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо обгрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного в клопотанні кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри, за своєю суттю зводяться до оцінки наявних у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 31.03.2023, вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

В зв`язку з цим, суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту про необґрунтованість підозри.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, а саме, на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років.

Із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, слідчий суддя вважає, що, незважаючи на наявність стійких соціальних зв`язків, є достатня вірогідність того, що під важкістю відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а отже наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Наявність ризику знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що на даний час проводиться документування кримінально-протиправної діяльності і інших учасників злочинної групи, які перебувають на волі, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речові докази у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки на даному етапі досудового розслідування ще не встановлено та не допитано виключне коло свідків, покази яких мають суттєве значення для досудового розслідування.

Обґрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що обставина, яка виправдовує тримання особи під вартою, належить введений в країні з 24.02.2022 р. воєнний стан в зв`язку із військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ст.182 ч.5 п.3 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час розгляду клопотання дорівнюється від 214 720,0 грн. до 805 200,0 грн.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний офіційно працює директором ТОВ «Рентшер плюс», сам зазначив про те, має дохід в розмірі 60 тис.грн. щомісячно.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони захисту про те, що підозрюваний має на утриманні батька похилого віку, оскільки останній не є його утриманцем в сенсі права. Також суд враховує посилання на утримання неповнолітньої дочки, оскільки її утримання має також забезпечувати і дружина підозрюваного (як мати дитини).

Враховуючи особливу тяжкість злочину, його суспільну небезпечність та наслідки, особу підозрюваного та його майновий стан, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному максимальний розмір застави - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м. Києва. При внесенні застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені ст.183 ч.3 КПК України.

Даний розмір застави слідчий суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Подільського УП ГУНП майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000067 від 30.03.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 червня 2023 року.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення застави визначити до 30 червня 2023 року, у межах строку досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 30 червня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1