Справа № 204/966/23
Провадження № 1-кп/204/611/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю захисника: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000629, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 19.11.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Цибулів Монастирського району Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, солдата розвідника-помічника гранатометника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 липня 2022 року № 121 солдат ОСОБА_5 , зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду солдата-розвідника-помічника гранатометника 2 розвідувального відновлення розвідувального взводу 1 штурмовогьо батальйону.

Про факт несення військової служби у час особливого періоду та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо, вказаний військовослужбовець дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання та службові обов`язки.

У відповідності до ст.ст. 17,65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи сусрпільно небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, свідомо жопустив їх порушення та вчинив тяжкий злочин за наступних обставин:

Так, приблизно о 11 годині 00 хвилин 08 жовтня 2022 року, солдат ОСОБА_5 перебуваючи в районі бойових дій в районі населеного пункту Майорськ Бахмутського району Донецької області, біля бойових позицій Збройних сил України, на ґрунті знайшов бойовий припас у виді осколкової фугасної ручної гранати типу GHO-1 та діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного носіння, зберігання, придбання боєприпасів, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України»: наказу МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», підняв с землі вказану гранату, тим самим незаконно придбав її без передбаченого законом дозволу, після чого залишив знайдений бойовий припас в своїх особистих речах.

09 жовтня 2022 року приблизно о 20 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 отримав бойове поранення під час виконання бойового завдання та був евакуйований для проходження лікування у військову частину НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , при цьому діючи з прямим умислом, в порушені вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 р., і «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затверджену Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622, від 21.08.1998 р., які забороняють знаходження у власності громадян вогнепальної зброї, боєприпасів і вибухових речовин, без відповідного дозволу, із подальшими змінами внесеними наказами, залишив знайдену ним осколковому ручну фугасну гранату типу GHO-1, зберігатися в своєму рюкзаку, який взяв із собою до військової частини НОМЕР_2 .

Далі, 16 листопада 2022 року приблизно 13 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 закінчив проходження лікування та був направлений у розташування свого військового підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

В подальшому, 18 листопада 2022 року приблизно о 11 год. 25 хв. солдат ОСОБА_5 повертаючись до розташування військової частини НОМЕР_1 перетинав блок-пост ЗСУ НОМЕР_3 , розташований на автодорозі Знам`янка-Луганськ-Ізварино, неподалік АДРЕСА_3 в напрямку м. Покровська Донецької області, в якості пасажира автомобіля «Ford Fiesta»,p/н НОМЕР_4 , та під час перевірки документів співробітниками поліції, які несуть службу на блок-посту на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року, ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, введеного згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строком на 90 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ст. 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію», та під час проведення поверхневого огляду співробітниками поліції рюкзака належного солдату ОСОБА_5 , який знаходився в багажному відділенні автомобіля, в середині рюкзака виявлено бойову гранату, а саме: осколкову ручну фугасну гранату типу GHO-1 (виробництва Болгарії), яка відноситься до категорії боєприпасів промислового виготовлення та придатна до здійснення вибуху, у зв`язку з чим, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Покровського РУП ГУ НІ в Донецькій області, та в період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год. 36 хв. 18 листопада 2022 року, за участю солдата ОСОБА_5 проведено огляд місця події, під час якого у останнього виявлено та вилучено дану осколкову ручну фугасну гранату типу GHO-1. Вказана граната, яка відноситься до бойових припасів, солдат ОСОБА_5 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу за вищевказаними обставинами.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 , своїми умисними діями обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, носінні, та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В ході підготовчого судового засідання сторонами надано суду письмову угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2023 року, яка була укладена між прокурором старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 263 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, під час досудового розслідування і судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні, у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання, сплатити у повному обсязі витрати на проведення експертизи за даним кримінальним провадженням.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Сторони погоджуються на призначення такого покарання, розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості укладену від 11 квітня 2023 року між старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , вислухавши з приводу цього пояснення сторін про затвердження угоди, перевіривши укладену угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, роз`яснивши сторонам наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про визнання винуватості ОСОБА_5 може бути затверджена та обвинуваченому призначене узгоджене покарання.

Відповідно до положень п. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_5 у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість обвинувачення.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого та міркувань прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання обвинуваченим винуватості у його скоєнні.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим, за участі захисника, про визнання винуватості та призначення узгодженого між ними покарання за вчинені кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової вибухо-технічної експертизи, згідно наданої довідки.

Керуючись ст. ст. 110,124, 314, 369, 371-374, 468-476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2023 року, яка була укладена між прокурором старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні начальником Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Строк відбування покарання ОБЕРЕМКУ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 28 грудня 2022 року на майно вилучене 19 листопада 2022 року під час проведення огляду, а саме схожий на бойову гранату іноземного виробництва типу GHO-1 RDX скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення судової вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/104-22/37152-ВТХ від 12 грудня 2022 року у розмірі 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Речові докази: згідно акту № 473 від 30.11.2022 року: корпус гранати GHO-1- 1 шт., запал типу AF-11-1 шт. знищено.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1