Справа № 171/2163/21
Провадження № 1-кп/177/97/23
У Х В А Л А

30 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000045 від 16.08.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України

за участі сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю, визначеною ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.03.2023, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України.

Представник цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку надала до суду заяву в якій просила суд подальший розгляд кримінального провадження проводити за відсутності представника цивільного позивача (потерпілого) та наполягала на задоволенні цивільного позову, поданого до обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 , який діє в її інтересах, кожен окремо, висловили думку про неможливість призначення справи до судового розгляду, та захисником ОСОБА_5 подано клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив про те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить відомостей щодо підстав застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими. Крім того, обвинувальний акт не містить повної інформації щодо займаної посади слідчих, якими здійснювалося досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а лише зазначення звання «лейтенант поліції, майор поліції». Також, як зазначає захисник, обвинувальний акт не містить найменування кримінального провадження, зазначено лише його реєстраційний номер та дата коли він був зареєстрований. Крім того, обвинувальний акт містить розширені анкетні дані щодо ОСОБА_3 , а саме національність, освіта, наявність на утриманні дітей та інформацію, щодо відсутності судимостей у останньої що, на думку захисника, суперечить чинному законодавству та є порушенням ст. 291 КПК України. Також обвинувальний акт, на думку захисника, не містить інформації щодо відсутності або наявності витрат на проведення експертизи, а фраза зазначена в обвинувальному акті про те, що в рамках даного кримінального провадження не проводились судові експертизи не є такою, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Також, як на підставу для повернення обвинувального акта, захисник посилається на викладення органами досудового розслідування в обвинувальному акті фабули обвинувачення та кваліфікації дій ОСОБА_3 , з порушенням презумпції невинуватості. Обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, не наділяє ОСОБА_3 статусом обвинуваченої, а також обвинувальний акт не скріплено печаткою. Відсутність висунутого конкретного обвинуваченням ОСОБА_3 , невизначеність обвинувачення щодо невиконання чи неналежного виконання нею службових обов`язків, порушує її право на захист і є істотним порушенням норм КПК, у зв`язку із чим захисник вважає, що обвинувальний акт за наявності таких невідповідностей нормам КПК підлягає поверненню прокурору.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала заявлене захисником клопотання та наполягала на його задоволенні.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання, вважала його необґрунтованим, стверджувала, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , складено та направлено до суду відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким завершується досудове розслідування та повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України. Відомості, які має містити обвинувальний акт визначені ч.2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Переданий на розгляд суду обвинувальний акт містить найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості щодо обвинуваченої, анкетні відомості щодо потерпілого та його представника, прізвища, ім`я, по батькові, посади слідчих та прокурорів у даному кримінальному провадженні. Доводи сторони захисту щодо відсутності в обвинувальному акті вказаних відомостей є безпідставними.

Доводи сторони захисту щодо викладення в обвинувальному акті розширених відомостей відносно обвинуваченої, не свідчать про його невідповідність вимог ст. 291 КПК України, оскільки містять всю інформацію визначену законом, та додаткову інформацію, щодо даних про особу обвинуваченої, які мають значення для справи (дані щодо працевлаштування, наявність утриманців, тощо).

Приписами ч.1 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно з ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Наданий суду обвинувальний акт складений та підписаний слідчим, містить відмітку про його затвердження прокурором, з зазначенням його підпису, дату, місце його складання та затвердження. При цьому, жодних додаткових вимог щодо скріплення обвинувального акта печаткою, положення ст. 291 КПК України не містять, а тому доводи сторони захисту щодо невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, через відсутність на ньому печатки, суд розцінює критично.

Обвинувальний акт містить інформацію про те, що в ході досудового розслідування у даному провадженні експертизи не проводилися, відповідно є логічним відсутність в обвинувальному акті розміру витрат на їх проведення.

Безпідставними є доводи сторони захисту про те, що в даному випадку обвинувальний акт має містити відомості про підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими, адже обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_3 , не містить жодної інформації щодо необхідності застосування заходів кримінально-правового характеру щодо будь-якої юридичної особи.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Твердження захисника в частині неналежного викладу в обвинувальному акті фактичних обставин правопорушення, відсутності формулювання обвинувачення, відсутності його конкретизації, викладу з порушенням принципу невинуватості, суд розцінює критично, оскільки в обвинувальному акті, як то визначено п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, викладено в чому обвинувачується ОСОБА_3 , за фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, при цьому чинним КПК України не передбачено повноваження суду, до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи, перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинувачених, тощо.

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті в такому виді, як це вважає за необхідне прокурор. Більш того, відповідно до ст. 338 КПК України, прокурор не позбавлений права змінити обвинувачення.

Перевірка обставин викладених в обвинувальному акті, встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, є завданням судового розгляду кримінального провадження.

Розглянувши обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, а також містить формулювання обвинувачення, тому доводи захисника обвинуваченої, викладені у клопотанні і в цій частині є безпідставними.

Враховуючи викладене, судом не встановлено підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Будь-яких додаткових клопотань, щодо вирішення питань передбачених ч.3 ст. 314 КПК України, від учасників кримінального провадження не надійшло.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Криворізькому районному суду Дніпропетровської області, оскільки підсудність визначена судом апеляційної інстанції.

Підстав для прийняття рішень визначених п.п. 1- 4 ч.3 ст. 314 КПК України не має.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Отже, перешкоди для призначення кримінального провадження до судового розгляду у суду відсутні.

Судом визначено, що судовий розгляд кримінального провадження має проводитись у відкритій формі судового засідання.

Потерпілим подано цивільний позов до ОСОБА_3 (а.с. 21-23), в якому представник просив суд визнати АТ «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» цивільним позивачем у даному провадженні, а ОСОБА_3 цивільним відповідачем, стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Укрпошта» майнову шкоду у розмірі 91902,31 грн.

Крім цього, представник у позові просив суд вжити заходів до забезпечення цивільного позову, для чого арештувати майно, грошові кошти ОСОБА_3 , що знаходяться на рахунках у банківських установах.

Подаючи заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, представник потерпілого просив суд прийняти позов до розгляду та його задовольнити, позиції щодо клопотання про арешт майна не висловив, додаткових документів не надав, про їх витребування не клопотав.

Сторона захисту вважала відсутніми підстави для прийняття позову до розгляду, а клопотання про арешт майна таким, що не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.

Прокурор не заперечував проти прийняття позову до спільного розгляду, в рамках кримінального провадження.

Розглянувши вказаний позов, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що поданий представником цивільний позов до ОСОБА_3 підлягає прийняттю до спільного розгляду з кримінальним провадженням в силу ст. 128 КПК України.

Щодо клопотання про арешт майна ОСОБА_3 та коштів на рахунках, з метою забезпечення цивільного позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні вказаного клопотання.

Так, відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Згідно з ч.2 ст. 173 КПК України, суд має враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховувати наслідки арешту майна для обвинуваченого, третіх осіб, враховувати правові підстави для арешту майна.

Однак, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна в метою забезпечення цивільного позову, ставлячи перед судом питання про арешт на все майно обвинуваченої, на її грошові рахунки, представник потерпілого не надав суду жодної інформації щодо наявності у обвинуваченої будь-якого майна, банківських рахунків та коштів на них, а також не ставив перед судом питання про витребування такої інформації, що унеможливлює задоволення вказаного клопотання, адже перед судом не доведено існування вказаного майна, грошових коштів, а відповідно ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

Керуючись ст. ст. 314- 317 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000045 від 16.08.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України - відмовити.

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000045 від 16.08.2021 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України на 07 вересня 2023 року о 11:30 годині, у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, представника цивільного позивача (потерпілого), обвинувачену, захисника.

Прийняти до спільного розгляду з кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000045 від 16.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, цивільний позов Акціонерного товариства «Укрпошта», в особі Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, визнавши цивільним позивачем АТ «Укрпошта» в особі Дніпровської дирекції АТ «Укрпошта», а обвинувачену ОСОБА_3 - цивільним відповідачем у справі.

Визначити цивільному відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк цивільний відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів цивільний відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання цивільним відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Клопотання представника цивільного позивача про арешт майна ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08:10 год 31.08.2023.

Суддя ОСОБА_1