ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/2941/23 (1-кс/646/967/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/885/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від 14.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, починаючи з 20.06.2023 року до 18.08.2023 року включно.

Визначити розмір застави ОСОБА_8 - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268400 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення застави та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ухвала слідчого судді в частині необхідності визначення ОСОБА_8 застави взагалі немотивована.

Крім того автор апеляційної зазначає, що враховуючи висновок слідчого судді про доведення існування ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти ним можливо лише шляхом застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на те, що:

- ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у вигляді позбавлення волі, вбачається ризик того, що підозрюваний може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, у відповіді на виконання доручення начальник Куп`янського РВ УСБУ в Харківській області зазначив, що в ході проведення оперативних заходів, отримано інформацію, що ОСОБА_8 маючи значні грошові кошти, зв`язки в правоохоронних органах, має зв`язки та знайомих в рф, які можуть допомогти ОСОБА_8 в отриманні громадянства рф (п.1 ч. 1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_8 зареєстрований як фізична особа підприємець, який здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , під час окупації м. Куп`янськ, Харківської області здійснював господарську діяльність, а саме продаж населенню та представникам військових формувань та окупаційній владі продукти харчування та побутову хімію в тому числі російського та білоруського виробництва, тобто провадив господарську діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора він має безпосередній доступ до документації, тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

- підозрюваному ОСОБА_8 відомо місце проживання свідків вчинення кримінального правопорушення у вищевказаному кримінальному провадженні, показання яких, надані під час досудового розслідування, тому існує ризик того, що підозрюваний може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях. Наявність зв`язків, в тому числі з місцевою адміністрацією, може бути використано підозрюваним для перешкоджання кримінальному провадженню (п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України);

- враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 добровільно співпрацював з окупаційною владою, толерантно віднісся до захоплення частини території України, вбачається ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Територія Куп`янської територіальної громади, де мешкає підозрюваний, включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 (із подальшими змінами), що ускладнює контроль за процесуальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_8 та значно збільшує зазначені в клопотанні ризики.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК Українита необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Разом з тим, перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначення підозрюваному ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів вважає, що слідчий суддя передчасно визначив розмір застави.

Згідно абз.2 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі не оспорює висновків слідчого судді щодо необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте вважає, що слідчим суддею безпідставно визначено розмір застави.

На думку колегії суддів такі доводи прокурора є слушними, виходячи зі змісту оголошеної ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, що в свою чергу обумовлено необхідністю застосування обмежень, які передбачені ч. 6 ст. 176 КПК України..

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинуватості ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції та застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання без визначення застави, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти встановленим ризикам та буде належною мірою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України - скасувати.

Клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене заступником керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від 14.10.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, починаючи з 20.06.2023 року до 18.08.2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді