У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 (далі прокурор ОСОБА_3 ) на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 121 000 800 027 19 від 01 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11.04.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 19.08.2022 і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалено строк відбування покарання обчислювати з 11.04.2023 з зарахуванням у строк відбування покарання період попереднього ув?язнення з 19.07.2022 по 11.04.2023.

У вирішена доля речового доказу.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі первісної апеляційної скарги прокурором ОСОБА_3 дотримані.

Положеннями ч. 2 ст. 396 КПК України регламентований перелік даних, що зазначаються в апеляційній скарзі.

Проте, даних та інших норм кримінального процесуального закону прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 не дотримався і ухвалою судді-доповідача від 22.05.2023 апеляційна скарга прокурора залишена без руху і прокурору встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Однак, прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу фактично ідентичну за змістом попередній апеляційній скарзі та чомусь через місцевий суд, хоча після усунення недоліків прокурор мав би подати апеляційну скаргу з усунутими недоліками безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

За п. 2 ч. 2, ч. 5 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі має бути вказане прізвище, ім?я та по батькові особи, яка подає апеляційну скаргу, з проставлянням в ній підпису, однак апеляційна скарга підписана прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , без наведення його даних по батькові.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11.04.2023 стосовно ОСОБА_4 може бути оскаржений, і за нормою п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України з урахуванням приписів п. 20 ч. 2 та ч. 4 ст. 36 КПК України, таке оскарження передбачено тільки прокурором у провадженні чи прокурором вищого рівня.

Проте, прокурор ОСОБА_3 вказав лише свою посаду в окружній прокуратурі, без зазначення його процесуального становища у кримінальному провадженні № 120 121 000 800 027 19 від 01.10.2022.

У п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України задекларовано, що в апеляційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які б узгоджувалися з приписами ч. 1 ст. 407 КПК України, та їх обґрунтування з зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Між тим, даних норм кримінального процесуального закону прокурор ОСОБА_3 не дотримався.

Так, прокурор в апеляційній скарзі з усунутими недоліками, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, визнані судом доведеними, та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 висунув вимогу про: - скасування вироку Святошинського районного суду міста Києва від 11.04.2023 стосовно ОСОБА_4 у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 2 ст. 72 КК України та невірним зарахуванням обвинуваченому у строк відбуття покарання періоду попереднього ув?язнення при призначенні покарання;

- ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці та на підставі ст. 71 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців;

- строк відбування покарання обчислювати з 11.04.2023, зарахувати у строк відбування покарання період попереднього ув?язнення з 15.11.2022 по 11.04.2023.

- у решті вирок залишити без змін.

Обгрунтовуючи такі апеляційні вимоги, прокурор послався на те, що ОСОБА_4 не перебував з 19.07.2022 на попередньому ув?язненні, а перебував у Державній установі "Київський слідчий ізолятор" у період з 15.11.2022 по 13.01.2023, після чого обвинувачений відбув по місцю відбування безпосереднього покарання згідно вироку Святошинського районного суду міста Києва від 19.08.2022.

Таким чином, як стверджує прокурор, місцевим судом при винесенні вироку обвинуваченому ОСОБА_4 помилково, всупереч вимогам ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано період з 19.07.2022 по 11.04.2023, як строк попереднього ув?язнення.

Отже, прокурор ОСОБА_3 не оспорив вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11.04.2023 стосовно ОСОБА_4 ні в частині його засудження за ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням відповідного покарання, ні в частині застосування положень ст. 71 КК України та призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків.

Дійсно за приписами п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції може його скасувати повністю або частково та ухвалити новий вирок у випадку неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, яким за нормою ч. 1 ст. 413 КПК України є:

1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2) застосування закону, який не підлягає застосуванню;

3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

До якого виду неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність України, що тягне за собою скасування вироку з ухваленням нового вироку, відноситься неправильне зарахування у строк покарання строк попереднього ув?язнення ОСОБА_4 , як на те послався прокурор ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, з апеляційних вимог прокурора не видно.

Не вказав прокурор і того, у який спосіб суд апеляційної інстанції має перевірити неправильне застосування судом першої інстанції вимог ч. 5 ст. 72 КК України щодо обрахування строку попереднього ув?язнення обвинуваченому ОСОБА_4 , як того вимагають положення ч. 3 ст. 404 КПК України.

Більш того, слід вказати, що будь-які дані щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою у іншому кримінальному провадженні, як про те стверджує прокурор ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, в матеріалах досліджуваного кримінального провадження № 120 121 000 800 027 19 від 01.10.2022 - відсутні, а отже ці обставини не були предметом дослідження і суду першої інстанції, що унеможливлює перевірку запропонованої позиції прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні у вирішенні цього питанні і, як наслідок, можливості ухвалення рішення за його апеляційною скаргою.

Крім того, не можна не відмітити, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно збирати докази у провадженні чи перевіряти ті питання, що не були предметом дослідження судом першої інстанції за нормою ч. 3 ст. 26 та ч. 1 ст. 404 КПК України, на що фактично поклався прокурор ОСОБА_3 .

Підсумовуючи слід визнати, що прокурор ОСОБА_3 протягом встановленого строку не усунув недоліки апеляційної скарги на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11.04.2023 стосовно ОСОБА_4 , а тому за приписами п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга прокурора ОСОБА_3 на вирок суду підлягає поверненню особі, яка її подала, з надісланням копії ухвали про повернення апеляційної скарги, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до них матеріалами прокурору на підставі ч. 5 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 120 121 000 800 027 19 від 01 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_4 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її винесення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1