В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000156 від 04.05.2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді номер обслуги 1 міномету мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні солдат, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та такий діє і на даний час.

14.02.2023 року ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за мобілізацією та направлений для її проходження у військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу № 55 від 14.02.2023 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призначено на посаду номер обслуги 1 міномету мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, ОСОБА_4 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, 30.03.2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 20.06.2023, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

17.08.2023 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , яку подано суду на підготовчому судовому засіданні .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 17 серпня 2023 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, визначену в угоді.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду , розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання визначені сторонами в укладеній угоді про визнання винуватості від 17.08.2023р.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного ОСОБА_4 про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Зазначена угода відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Сторонам судового провадження в підготовчому судовому засіданні , перед ухваленням рішення судом було розяснено та такі розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, що полягає у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто, самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлені.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_4 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, беручи до уваги, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, вчинив умисний злочин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання визначене сторонами в угоді про визнання винуватості від 17 серпня 2023 року у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Витрати на залучення експерта та речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 серпня 2023 року укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000156 від 04.05.2023 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 20 червня 2023 року з 16 год. 22 хв.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити попередній - тримання під вартою.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Витрати на залучення експерта та речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1