23.05.2023
справа № 642/2550/23
провадження № 1-кс/642/1471/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , погоджене прокурором про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 від 16.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 16.06.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224, за підозрою ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №224 від 05.11.2020 було зараховано до складу військової частини солдата ОСОБА_5 , призваного 04 листопада 2020 року на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначено стрільцем навчального збору.

Так, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1 від 04.01.2022 ОСОБА_5 було увільнено від займаної посади оператора 2-го протитанкового відділення протитанкового взводу 2-го батальйону оперативного призначення та призначено на посаду майстра відділення технічного забезпечення взводу зв`язку 2-го батальйону оперативного призначення.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить строкову військову службу.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби Національної гвардії України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, перебуваючи на посаді майстра відділення технічного забезпечення взводу зв`язку 2-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 14.06.2022 близько 13 год. 00 хв., перебуваючи за місцем розташування військової частини, під час несення служби в загальному наряді по їдальні, відпросився у чергового по їдальні молодшого сержанта ОСОБА_6 до санітарної частини, до їдальні не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідав, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану.

У порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_5 не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 14.06.2022 близько 13 год. 00 хв. самовільно залишив місце несення служби в м. Харкові, з метою ухилитися від неї та попрямував до м. Дніпро, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

17.06.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 виключено з усіх видів забезпечення як такого, що самовільно залишив військову частину.

До теперішнього часу солдат ОСОБА_5 до місця дислокації військової частини не повернувся, про своє місце знаходження не повідомив.

25.08.2022 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто самовільному залишенню місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Копію письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручена матері останнього, а також надіслано за місцем реєстрації ОСОБА_5 .

Одночасно, за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 надіслано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 09.09.2022, 10.09.2022 та 12.09.2022.

Однак, у визначений день та час підозрюваний ОСОБА_5 до слідчого не з`явився, про причини не явки не повідомив.

Місце знаходження ОСОБА_5 на теперішній час не встановлено.

Слідчий у клопотанні зазначає, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, зокрема:

- показами командира відділення важких машин роти матеріально-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який повідомив, за яких обставин ОСОБА_5 14.06.2022 без відповідних дозволів командирів самовільно залишив місце несення служби;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_6 , у ході якого встановлено, що ОСОБА_6 14.06.2022 телефонував ОСОБА_5 з метою встановлення його місця знаходження та з`ясування причин самовільного залишення частини;

- показами військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які повідомили за яких обставин ОСОБА_5 самовільно без відповідного дозволу командирів залишив місце несення служби;

- висновком службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк від 5 до 12 років позбавлення волі.

29.08.2022 постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце знаходження якого на теперішній час не встановлено.

26.09.2022 винесено ухвалу Київського районного суду м. Полтави у справі №552/5237/22, провадження №1-кс/552/2596/22 про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строк дії якої сплив 29.04.2023.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , для чого необхідно забезпечити явку підозрюваного до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби, його місце знаходження та теперішній час не відомо, його близькі родичі, також не можуть повідомити про місце знаходження ОСОБА_5 в теперішній час, ухиляється від явки до слідчого;

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 на час вчинення злочину обіймав посаду майстра відділення технічного забезпечення взводу зв`язку 2-го батальйону оперативного призначення в/ч НОМЕР_1 , знайомий з усіма свідками по провадженню, тому ОСОБА_5 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців, здійснити вплив на свідків, можуть погрожувати їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин;

- п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування;

- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 в теперішній час продовжує ухилятися від проходження військової служби та до місця несення служби або до будь-якої іншої військової частини не з`явився, про своє місце знаходження не повідомив, окрім того, ОСОБА_5 в теперішній час не працює, не має постійного джерела прибутки, та може заробляти на проживання шляхом вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, переховується від органу досудового розслідування, тому з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у органу досудового розслідування виникла необхідність у наданні дозволу на затримання останнього.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 188 ч. 1 КК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Обґрунтованість підозри у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, переховується від органу досудового розслідування, неодноразово запрошувався до органу досудового розслідування з метою проведення слідчих дій, однак, останній жодного разу не з`явилася, у зв`язку з чим був оголошений в розшук 29.08.2022, що свідчить про реальне ухилення від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Таким чином, вищезазначені обставини дають підстави для висновку про наявність передбачених ст. 139, ст. 140, ст. 189 ч. 4 КПК України підстав для задоволення клопотання слідчого.

Згідно до ч.3 ст.190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 132, 139, 140, 188, 189 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , погоджене прокурором про дозвіл на затримання з метою приводу - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, солдат строкової служби, майстер відділення технічного забезпечення взводу зв`язку 2-го батальону оперативного призначення в/ч НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу до зали судових засідань Ленінського районного суду м. Харкова, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 6 (шість) місяців з дати її постановлення.

Ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого судді або через шість місяців із дати її постановлення, або в разі її відкликання прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1