Єдиний унікальний номер 448/941/23
Провадження № 1-кс/448/57/23
У Х В А Л А

про арешт майна

(повний текст)

12.06.2023 року м.Мостиська

Слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Ярославом ШУСТОМ, у кримінальному провадженні за №0000239 від 02 червня 2023 року, про: арешт майна,

учасники справи:

дізнавач ОСОБА_4 ,

власник майна (особа, в користуванні якої перебуває майно) - ОСОБА_5 ,

його представник-адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Начальник СД ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , звернулася до суду із зазначеним клопотанням, покликаючись на те, що 01.06.2023 року під час перетину державного кордону, громадянин України ОСОБА_8 , з метою виїзду за межі території України в умовах повної мобілізації під час проходження паспортного контролю в потягу №715 сполученням Київ-Львів-Перемишль, який перебував на території Головного залізничного вокзалу м.Львова, надав інспектору державної прикордонної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 19.10.2020 року у який внесено недостовірні відомості, зокрема відмітки про постійне проживання у Республіці Молдова від 14.10.2021 року.

Стверджує, що 02.06.2023 року в ході проведення огляду місця події а саме приміщення прикордонних нарядів, що у АДРЕСА_1 , вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданий 19.10.2020 року органом 3512 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що того ж таки дня, - 02.06.2023 постановою дізнавача сектору дізнання ВнП №1 Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області вказаний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 19.10.2020 року органом 3512 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, просить накласти арешт на вищевказаний паспортний документ.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_11 вимоги клопотання підтримала, просила суд таке задоволити.

Власник майна ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи таке належним чином не обґрунтованим.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_13 підтримав вимоги свого довірителя. Просив у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі.

Заслухавши думку часників справи, проаналізувавши документи та матеріали, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статей 131 і 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення .

Згідно частини 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Судом встановлено, що 02.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що сектор дізнання відділення поліції №1 Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме щодо таких подій: 01.06.2023 року під час перетину державного кордону, громадянин України ОСОБА_8 , з метою виїзду за межі території України в умовах повної мобілізації під час проходження паспортного контролю в потягу №715 сполученням Київ-Львів-Перемишль, який перебував на території Головного залізничного вокзалу м.Львова, надав інспектору державної прикордонної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 19.10.2020 року у який внесено недостовірні відомості, зокрема відмітки про постійне проживання у Республіці Молдова від 14.10.2021 року.

Згідно з ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Зазначений паспортний документ, який вилучений 02.06.2023р., - згідно постанови дізнавача від того ж таки дня визнано речовим доказом у вищевказаному кримінальному провадженні.

Вилучена у даному провадженні річ відповідає критерію, визначеному в ст.98 КПК України для речових доказів, а саме паспортний документ є предметами кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи конкретні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно є доказом такого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.

Враховуючи наведене, а саме те, що на вилученому предметі наявні сліди кримінального правопорушення, у подальшому такий може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, для можливості проведення судових експертиз, які важливі для з`ясування обставин кримінального правопорушення - злочину, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням даного кримінального провадження слідчий суддя вважає, що є всі правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно (паспортний документ).

Незастосування цього заходу зумовить труднощі в частині встановлення істини по кримінальному провадженню, внаслідок того, що таке майно може бути приховане чи пошкоджене.

Оскільки арешт майна є тимчасовим заходом, то на переконання слідчого судді до проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, інтереси кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права володільця майна та тимчасове позбавлення його права користування таким майном є співмірним заходом завданням кримінального провадження, встановленим у статті 2 КПК України.

Питання повернення зазначеного майна може бути вирішено після проведення відповідних експертиз.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність накладення арешту на вказане майно на час проведення судових експертиз та оцінки їх результатів, а тому клопотання начальника СД ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_14 , підлягає частковому задоволенню, з наведених вище мотивів та підстав.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника сектору дізнання відділу поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000239 від 02.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, погоджене з прокурором Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури Ярославом ШУСТОМ, про арешт майна, задовольнити частково.

Накласти арешт на паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 19 жовтня 2020 року на установчі дані ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та належний останньому, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , - з метою забезпечення та на час проведення судових експертиз.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано в порядку та за підстав, зазначених в ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

З текстом судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Повний текст ухвали складено 16 червня 2023 року.

Слідчий суддя Юрій БІЛОУС