Справа № 484/2061/22
Провадження № 1-кп/484/88/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000320, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Данилова Балка Благовіщенського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

встановив:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000320 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 24.04.2023 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 22.06.2023 до 08.055 год.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні, мотивуючи наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме тим, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставинами, що підтверджують наявність вищевказаних ризиків є те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Знаючи, яка міра покарання може бути до нього застосована за вчинений злочин, ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, що пояснюється неодноразовими неявками обвинуваченого ОСОБА_5 до суду. На даний час ОСОБА_5 ніде не працює. Вказане свідчить про те, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою отримання засобів для існування. Таким чином, прокурор вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування кримінального провадження.

Копія клопотання була надана обвинуваченому та захиснику прокурором 20.06.2023 о 7.00 год.

В судовому засіданні прокурор подане ним клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений та захисник проти клопотання прокурора заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний у виді домашнього арешту за адресою реєстрації ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Застосування запобіжного заходу судом здійснюється у порядку, передбаченому ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати суд при вирішенні цього питання. Відповідно до вимог цієї статті, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; і недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не працює, не має стабільного заробітку, не одружений, дітей на утриманні не має, не має стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, наявні ризики, зазначені ст. 177 КПК України, а саме: з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, що пояснюється неодноразовими неявками обвинуваченого ОСОБА_5 до суду, в зв`язку з чим його обуло оголошено у розшук, а також може вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності.

Враховуючи викладене, а також дані про особу обвинуваченого: його вік, стан здоров`я, те, що він не одружений, неповнолітніх дітей не має, вчинив злочин в період іспитового строку, відсутність достатніх стримуючих факторів у його родині, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду в кримінальному провадженні та не зможе запобігти доведеним під час судового засідання вищевказаним ризикам, які на теперішній час не зменшились та продовжують існувати.

Тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , розмір заподіяної шкоди, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, застава визначається у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 грн. х 20 = 53680 грн.).

Крім цього, обираючи відносно обвинуваченого альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та /або суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора та/або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, спілкуватися з потерпілим у справі виключно з питань відшкодування заподіяної шкоди.

Керуючись, ст.ст.12,176-178, 183,193,194,196 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - залишити без змін та продовжити до 18.08.2023 включно.

Одночасно визначається застава розміром 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 53680 (п`ятдесяти трьох тисяч шестиста вісімдесяти) грн., для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та /або суду; не відлучатися з АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та/або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, спілкуватися з потерпілим у справі виключно з питань відшкодування заподіяної шкоди.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_6