БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1464/23
Провадження №1-кп/497/100/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

на підставі угоди про визнання винуватості

між прокурором та обвинуваченим

07.07.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження №0000063 від 22.06.2023 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Зибкове Онуфрївського району Кіровоградської області, зі слів не одружений, дітей не має, освіта вища, офіційно непрацевлаштований, українською володіє, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- який обвинувачується за ст.ст.27ч.5, 358ч.1, 358ч.4, 369ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що наприкінці квітня 2023 року (більш точну дату та час не встановлено), перебуваючи в м.Кременчук Полтавської області, діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, будучи військовозобов`язаним, з мотивів забезпечення свого безперешкодного перетину державного кордону України, з врахуванням встановлених чинним законодавством обмежень, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон (серії НОМЕР_1 , що був виданий 12.05.2020р., на своє ім`я), надавши тим самим доступ тій особі до своїх особистісних даних, для виготовлення довідки про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова з необмеженим строком перебування на консульському обліку, що не відповідає дійсності, та здійснив фінансування виготовлення підробленого документу, при цьому усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такий документ.

Надалі, за невстановлених обставин невстановленою особою на підставі отриманих анкетних даних ОСОБА_4 невстановленим способом було виготовлено підроблений офіційний документ, а саме, довідку на ім`я ОСОБА_4 про перебування його на консульському обліку з 15.06.2023р., з відповідною приміткою про його перебування з 19.08.2020р. на постійному консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова яка містить відповідну печатку та інформацію, що не відповідає дійсності. Крім того, у вищевказаному паспорті громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 було за тих же невстановлених обставин невстановленою особою проставлено печатки та штампи, які не відповідають дійсності і містять недостовірні відомості про нібито оформлення його виїзду на постійне проживання до Республіки Молдова і прийняття на постійний консульський облік в Посольстві України у Республіці Молдова, та проставлені дато-штампи «в`їзд» і «виїзд» до/з Республіки Молдова, які не відповідають дійсності, і в яких зазначені недостовірні відомості про його перетинання державного кордону України 28.07.2020р. та 11.09.2020р. відповідно.

Після цього, наприкінці квітня 2023 року (більш точну дату та час не встановлено), діючи з тими ж наміром та метою, в м.Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи вищезазначені підроблені довідку про перебування на консульському обліку в Посольстві України в Республіці Молдова від 15.06.2023 та закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 12.05.2020 на ім`я ОСОБА_4 з проставленими дато-штампами, печатками та штампами, які не відповідають дійсності та в яких зазначені недостовірні відомості.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст.27ч.5, 358ч.1 КК України за правовою кваліфікацією: пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою.

Не зупиняючись на скоєному, 22.06.2023р. приблизно об 11:30 годині (більш точний час не встановлено), у службовому приміщенні міжнародного автомобільного пункту пропуску «Табаки» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований на кордоні України з Республікою Молдова за адресою: АДРЕСА_2 , бажаючи виїхати за межі території України, діючи з прямим умислом, з мотивів на забезпечення свого безперешкодного перетину державного кордону України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, достеменно знаючи про існуючу заборону щодо перетинання державного кордону на виїзд з України окремій категорії військовозобов`язаних та відсутність в нього законних підстав для такого перетинання кордону, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що майстер-сержант ОСОБА_6 є службовою особою Державної прикордонної служби України, що уповноважена на здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску громадян через державний кордон України, надав йому підроблену довідку про перебування на консульському обліку від 15.06.2023р. з відповідною приміткою про його перебування з 19.08.2020р. на постійному консульському обліку у Посольстві України в Республіці Молдова на ім`я ОСОБА_4 , яка містить відповідну печатку та інформацію, що не відповідають дійсності, а також надав свій вищевказаний закордонний паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я ОСОБА_4 , в якому проставлено печатки та штампи, що не відповідають дійсності, та в якому зазначені недостовірні відомості про нібито оформлення його виїзду на постійне проживання до Республіки Молдова і його прийняття на постійний консульський облік у Посольстві України в Республіці Молдова, і в якому проставлені дато-штампи «в`їзд», «виїзд» Республіки Молдова що не відповідає дійсності, та в якому зазначені недостовірні відомості про його перетинання державного кордону України 28.07.2020р. та 11.09.2020р. відповідно, для забезпечення можливості неправомірного перетинання державного кордону України до Республіки Молдова.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.358ч.4 КК України за кваліфікацією: використання завідомо підробленого документа.

Продовжуючи своїх неправомірні дії, приблизно о 12:19год. 22.06.2023р. ОСОБА_4 , перебуваючи у службовому приміщенні міжнародного автомобільного пункту пропуску «Табаки» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований на кордоні України з Республікою Молдова за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Табаки, діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи про існування заборони щодо перетинання державного кордону на виїзд з України окремій категорії військовозобов`язаних та відсутність в нього законних підстав для такого перетину кордону, усвідомлюючи, що майстер-сержант ОСОБА_6 є службовою особою Державної прикордонної служби України уповноваженою на здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску громадян через державний кордон України, надав йому підроблений документ з штампом, після чого майстер-сержант ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, тому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що майстер-сержант є службовою особою Державної прикордонної служби України, що уповноважена доповідати про виявлені правопорушення і вживати заходи для їх припинення, запропонував йому неправомірну вигоду в розмірі 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) Євро за те, щоби він не повідомляв про використання цих підроблених документів. Після чого, продовжуючи діяти умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 дістав зі своєї сумки та надав службовій особі Державної прикордонної служби України майстер-сержанту ОСОБА_6 неправомірну вигоду у виді заздалегідь приготовлених коштів у зазначеному розмірі, що станом на 22.06.2023р. за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, що був встановлений Національним банком України та становив 59125грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 11 копійок за вчинення ним в його інтересах дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Після чого майстер-сержант ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про вчинення ним кримінального правопорушення, а саме, надання неправомірної вигоди службовій особі, та повідомив про це на лінію «102» до Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно скоїв ще одне кримінальне правопорушення, що передбачене ст.369 ч.1 КК України за кваліфікацією: пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

За сукупністю вчиненого, таким чином, ОСОБА_4 умисно скоїв кримінальні правопорушення, передбачені:

- ч.5ст.24, ч.1ст.358 КК України пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою;

- ч.4 ст.358 КК України використання завідомо підробленого документа;

- ч.1ст.369 КК України пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Крім того, щодо встановлених чинним законодавством обмежень.

Законом України «Про державну прикордонну службу України» (далі Закон) визначено правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження. Так, відповідно до ст.ст.2,10 цього Закону, основними функціями Державної прикордонної служби України окрім іншого є: охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму; здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення. Органи охорони державного кордону безпосередньо виконують поставлені перед Державною прикордонною службою України завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону України. Прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладаються охорона певної ділянки державного кордону самостійно чи у взаємодії з іншими органами охорони державного кордону та Морською охороною, забезпечення дотримання режиму державного кордону і прикордонного режиму, а також здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу прикордонного загону можуть входити прикордонні комендатури, відділи прикордонної служби, прикордонні застави, контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю. Окремий контрольно-пропускний пункт є оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України, на яку покладається здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів. До складу окремого контрольно- пропускного пункту можуть входити інші підпорядковані йому контрольно-пропускні пункти, відділення прикордонного контролю і контролерські пости. А, пунктами 4,5,6,8 ст.19 цього Закону регламентовано, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань зокрема покладаються: участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану; організація запобігання кримінальним та адміністративним правопорушенням, протидію яким законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, їх виявлення та припинення, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення згідно із законами; здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю; запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Ст.24ч.1 цього ж Закону визначено, що військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України під час виконання покладених на них обов`язків є представниками влади, а, відповідно до ст.23 Закону законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами.

Ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються КМУ відповідно до цього Закону та інших законів України.

Так, Постановою КМУ № 57 від 27.01.1997 року затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами (далі за текстом - Постанова КМУ №57). Пунктом 2-6 Постанови КМУ №57 визначено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абз.2-8 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

А, ч.9ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Крім того, ст.1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях в разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/22 від 24.02.2022р., що був затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1Х, в Україні введено воєнний стан з 05:30год. 24.02.2022р. строком на 30 діб та в подальшому, Указами Президента, що затверджені відповідними Законами України у встановленому порядку, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє до 23.08.2022р. включно, тобто, станом на час скоєння правопорушення і станом до теперішнього часу.

Таким чином, з моменту введення на території України воєнного стану, тобто з 24.02.2022р., в силу приписів визначених постановою КМУ № 57 та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні введені додаткові обмеження щодо перетинання державного кордону на виїзд з України громадянами України, що перебувають на обліку військовозобов`язаних.

Правила взяття на консульський облік громадян України регулюються Порядком ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, що затверджений постановою КМУ від 29.01.2020р. № 85. Про перебування на консульському обліку та зняття з консульського обліку закордонними дипломатичними установами України видаються довідки за встановленою формою. До двовимірного штрих-коду ((^ІІ-коду), який наноситься на такі довідки, вноситься інформація, що міститься в обліковій картці. В разі відсутності технічної можливості внесення даних до Відомчої Інформаційної Системи МЗС на момент отримання заяви про взяття на консульський облік або зняття з консульського обліку, до паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься відповідна відмітка (проставляється штамп).

Відповідно до наказу Голови Державної прикордонної служби України №329-ОС від 26.07.2021р. ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б). Під час виконання завдань він зобов`язаний, окрім іншого, доповідати про виявлені правопорушення та вживати заходи для їх припинення. Відповідно до цих повноважень ОСОБА_6 22.06.2023 виконував обов`язки старшого прикордонних нарядів в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Табаки» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 . Приміткою 1 до ст.364 КК України визначено, що службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом. За таких обставин, під час проходження служби та безпосереднього виконання обов`язків майстер-сержант ОСОБА_6 , є представником влади, законні вимоги і розпорядження якого є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами, тобто відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою-представником влади, який наділений правом у межах своєї компетенції ставити вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними і фізичними особами незалежно від їх відомчої належності чи підлеглості.

28.06.2023р. між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.

Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений у присутності його захисника дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.ст.27ч.5,358ч.1,358ч.4,369ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений: за ст.ст.27ч.5,358ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 100-та неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн., за ст.358ч.4 КК України у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн., та за ст.369ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 200-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34500грн. і, з застосуванням ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно у виді штрафу в розмірі 2150-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 36550грн. В угоді також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив свою вину у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень за вказаними обставинами, яку визнає в повному обсязі, стверджував, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє.

Прокурор, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи характеризуючі матеріали щодо обвинуваченого та письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні, і підтверджують факт скоєння кримінальних правопорушень, наявність вини обвинуваченого в їх скоєнні, та кваліфікацію його дій, за ст.ст.27ч.5, 358ч.1, 358ч.4, 369ч.1 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою у присутності захисника.

Обвинувачений та його захисник просили про затвердження угоди і не заперечували проти призначення судом узгодженого угодою покарання та долучення до матеріалів судової справи надані прокурором письмові докази та досліджені судом в ході судового засідання.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані докази, суд з`ясував наступне.

Відповідно до п.2ч.1ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

У даному кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.27ч.5,358ч.1,358ч.4 КК України, які, згідно ст.12 КК України, є кримінальними проступками, та передбачене ст.369ч.1 КК України, яке, згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином; у кримінальному провадженні потерпілі відсутні, шкода не заподіяна. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються, що за наявності зазначених обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, з урахуванням його особи: раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце роботи та проживання, при цьому цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України та наслідки укладення і затвердження даної угоди, - що передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.ст.27ч.5,358ч.1,358ч.4 та ст.369ч.1 КК України, оскільки обвинувачений дійсно скоїв протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: пособництво у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа, а також пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, враховуючи, що факт скоєння вищевказаних правопорушень саме обвинуваченим повністю підтверджений в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, також враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: визнання обвинуваченим вини, його активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, а також те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується з місця проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_4 раніше не притягувався до будь-яких видів відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, стверджує, що розкаюється, і це підтверджується його активним сприянням у розкритті кримінального правопорушення, та погоджується на призначення йому покарання, визначеного угодою за ч.5ст.27,ч.1ст.358, ч.4ст.358 та ч.1ст.369 з застосуванням ст.70ч.1 КК України між ним і прокурором. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання, обвинувачений стверджує, що усвідомив протиправність скоєного ним.

Підстав для відмови у затвердженні угоди судом не встановлено. Клопотань про обрання запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не надходило, і в ході досудового розслідування такий захід не обирався.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Болградської окружної прокуратури з одного боку, та обвинуваченим з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду й міри покарання.

Витрати кримінального провадження відсутні. Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не вбачається.

Готівкові кошти, як речові докази належить конфіскувати у порядку ст.96-1, 96-2 КК України.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.27ч.5,358ч.ч.1,4,ч.1 369,ст.70ч.1 КК України, ст.ст.96-1,96-2,122,368-371,373-475,615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28.06.2023 року, що укладена між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.27ч.5,358ч.1 і 358ч.4 та ст.369ч.1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст.ст.27ч.5,358ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ст.358ч.4 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст.369ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

та, на підставі ч.1ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі сто п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 36550 (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень, які підлягають сплаті на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 (код отримувача - 37607526, отримувач - ГУК в Од.обл./м.Болград/21081100, Болградська міська ТГ).

На підставі ст.96-1, 96-2 КК України речові докази: купюри іноземної валюти Євро в сумі 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят Євро), які були вилучені в обвинуваченого та зберігаються у Болградському РВ ГУМВС України в Одеській області конфіскувати у власність Держави.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, після чого набирає законної сили, якщо не буде оскаржений, а, в разі подання апеляційної скарги якщо він не буде скасований, набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1