Справа № 643/6385/23
Провадження № 1-кс/643/887/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , подану у порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002237 від 15.07.2022, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою у якій просить: скасувати повідомлення про підозру від 10.05.2023 у кримінальному провадженні №0002237 від 15.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України; зобов`язати уповноважену службову особу Салтівської окружної прокуратури м. Харкова виключити з ЄРДР відомості про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що повідомлення про підозру є необґрунтованим та врученим з порушенням процесуального порядку. Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру полягає у тому, що у повідомленні про підозру відсутні відомості щодо прав підозрюваного, при врученні повідомлення про підозру права йому не були повідомлені та роз`яснені. Адвокат, який прибув разом із слідчим та прокурором на вручення підозри, був залучений стороною обвинувачення, однак він мав угоду з іншим адвокатом, а право на відмову від участі даного захисника йому роз`яснено не було. ОСОБА_3 не бажав того, щоб його захист здійснював адвокат, якого йому забезпечила сторона обвинувачення, більше того, йому не дали можливості конфіденційно поспілкуватися із даним захисником. Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що під час вручення йому повідомлення про підозру відбулось порушення його права на захист. Право на відвід йому також не було роз`яснено.

Стосовно підозри зазначив, що підозра є необґрунтованою, жодного доказу того, що він мав умисел на розтрату бюджетних коштів слідством не представлено, також слідством не надано доказів зловживання ним своїм службовим становищем і того, що він діяв усупереч інтересам служби. Висновок експерта ХНДЕКЦ №СЕ-19/121-23/2685-ЕК складений виключно з урахуванням умов, встановлених слідством, грунтується на неповному комплекті документації, необхідному для складання об`єктивного висновку. При складенні висновку експерта №16864 від 20.04.2023 також використовувався неповний комплект документів, необхідний для складання об`єктивного висновку, виключно з урахуванням умов, встановлених слідством. Допитана 11.04.2023 у якості свідка ОСОБА_4 не дала жодних показань стосовно ОСОБА_3 протокол її допиту не має доказової сили стосовно вини підозрюваного. Допитана 08.05.2023 у якості свідка ОСОБА_5 не дала жодних показань стосовно ОСОБА_3 , протокол її допиту не має доказової сили стосовно вини підозрюваного. Допитаний 07.04.2023 року у якості свідка ОСОБА_6 не дав жодних показань, які могли б встановлювати або вказувати на склад кримінального правопорушення у діях ОСОБА_3 , протокол його допиту не має доказової сили стосовно вини підозрюваного.

Окрім цього, ОСОБА_3 додав, що він є порядною людиною, працює на благо України, все своє життя присвятив роботі в КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25" ХМР. Указом Президента України від 13.06.2022 №419/2022 йому присвоєне почесне звання «Заслужений лікар України». 15.06.2022 його нагороджений відзнакою Ради національної безпеки і оборони України 1 ступеню.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву у якій просив розглянути скаргу без його участі та задовольнити у повному обсязі.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Начальником відділення СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 надано для огляду матеріали кримінального провадження №0002237 від 15.07.2022.

Від прокурора Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшли заперечення, де зазначено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002237 від 15.07.2022 встановлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» Харківської міської ради, діючи умисно та всупереч інтересам служби, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, здійснив розтрату бюджетних коштів, призначених для проведення «Капітального ремонту частини приміщень приймального відділення будівлі Літ. А-2 КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25" ХМР, за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, буд. 122», на загальну суму 2 232 469,57 грн. За даним фактом 10.05.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 відбувалось у присутності адвоката регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській та Луганській областях ОСОБА_9 . Під час проведення вказаної процесуальної дії, у присутності адвоката ОСОБА_10 , підозрюваному ОСОБА_3 було зачитано вголос зміст повідомлення про підозру та ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст.42 КПК України. Після цього, ОСОБА_3 було вручено письмове повідомлення про підозру, де підозрюваний своїм підписом підтвердив факт того, що йому вручено повідомлення про підозру, пам`ятку про права та обов`язки, а також те, що права та обов`язки йому оголошені та роз`яснені. Проведення вказаної процесуальної дії супроводжувалось відеофіксацією, про що було повідомлено ОСОБА_3 та його адвоката ОСОБА_9 . Що стосується обґрунтованості підозри, то вказане питання неодноразово розглядалось слідчим суддею суду першої та апеляційної інстанції, у тому числі при обранні запобіжного заходу ОСОБА_3 .

На підставі викладеного прокурор вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002237 від 15.07.2022 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, є законним та скасуванню не підлягає.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

Слідчим суддею, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим провести судове засідання за відсутності заявника, слідчого та прокурора, підстав для визнання їх явки обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст.22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Згідно із ч.1 ст.24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст.26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Згідно із п.18 ч.1 ст.3 КПК України: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду».

Відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником».

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення, проте, положення п.3 ч.1 ст.276 та п.10 ч.1 ст.303 КПК України у їх системному зв`язку вказують на те, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді можуть бути не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» та обґрунтованості підозри в цілому у разі посилання на них у скарзі.

Положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення «обґрунтована підозра», а тому під час розгляду даного виду клопотань, слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), яка відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. Вказана норма узгоджується також з ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року та «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року).

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не у контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто - не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2022 зареєстроване кримінальне провадження №0002237 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4,5 ст.191 КК України.

Відповідно до викладеної при реєстрації кримінального провадження фабули кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч.4 ст.191 КК України, - 15.07.2022 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення №70/5/1 - 3364 від 14.07.22 Управління СБУ в Харківській області щодо виявлення ознак привласнення бюджетних коштів групою невстановлених осіб в ході виконання робіт за укладеним договором капітального ремонту комунального некомерційного підприємства.

Згідно із викладеною фабулою кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч.5 ст.191 КК України, - під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002237 встановлено факт заволодіння бюджетними коштами, за попередньою змовою групою осіб, у рамках виконання договорів ОЛ - 3210 від 22.09.2020, КР - 3210 від 27.08.2021, к-3210 від 08.10.2021 щодо капітального ремонту КНП "Багатопрофільної лікарні №25 ХМР".

У даному кримінальному провадженні, слідчий за погодженням із прокурором, 10.05.2023 повідомив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

За версією сторони обвинувачення ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25» Харківської міської ради, діючи умисно та всупереч інтересам служби, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, здійснив розтрату бюджетних коштів, призначених для проведення «Капітального ремонту частини приміщень приймального відділення будівлі Літ. А-2 КНП "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №25" ХМР, за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський, буд. 122», на загальну суму 2 232 469,57 грн.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у матеріалах кримінального провадження міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Викладене узгоджується з позицією, яка зазначена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Слід зауважити, що питання обґрунтованості підозри неодноразово було предметом дослідження судом першої та апеляційної інстанції під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження та знайшла своє підтвердження. Такі дані на даний час є достатніми і не спростовуються доводами скарги підозрюваного.

Щодо доводів заявника про порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а саме: відсутності у повідомленні про підозру відомостей про прав підозрюваного, нероз`яснення його прав, зокрема права на відмову від захисника, порушення процесу здійснення повідомлення про підозру, не надання йому можливості конфіденційно поспілкуватись із захисником, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.42 КПК України: «Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

Згідно із вимогами п.3 ч.1 ст.276 КПК України: «Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення».

Відповідно до п.п.1-8 ч.1 ст.277 КПК України: «Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення»

Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України: «Письмове повідомлення про підозру вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень».

У матеріалах кримінального провадження №0002237 від 15.07.2022 міститься процесуальний документ - повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 10.05.2023. Даний процесуальний документ складено начальником відділення СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та погоджено прокурором Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_8 .

На переконання слідчого судді процесуальний документ - повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 10.05.2023 відповідає всім вище переліченим вимогам, який вручено у передбачений КПК України спосіб.

Так, зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що на 9 -11 сторінці даного документу викладені ст.28, 29, 55, 56, 59, 62, 63 Конституції України, ст.42 КПК України (права та обов`язки підозрюваного). При цьому, ОСОБА_3 своїм підписом засвідчив факт того, що йому також вручено пам`ятку про права та обов`язки, а також те, що права та обов`язки йому оголошені, роз`яснені та зрозумілі.

З огляду на викладене, доводи заявника щодо відсутності у письмовому повідомленні про підозру прав та обов`язків, а також не роз`яснення підозрюваному його прав, не знайшли свого не підтвердження.

Окрім цього, судом було досліджено відеозапис, який міститься у матеріалах провадження на електронному носій інформації, на якому зафіксовано процес вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 начальником відділення СВ Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 . При оголошенні підозри ОСОБА_3 її чув та сприймав. Окрім самої підозри ОСОБА_3 та його захиснику зачитано та роз`яснено процесуальні права та обов`язки, після чого було безпосередньо вручено письмове повідомлення про підозру, у якому він поставив особистий підпис та підтвердив отримання даного документу.

Окрім цього, не знайшли свого підтвердження доводи щодо не роз`яснення ОСОБА_3 права на захист, зокрема щодо відмови від захисника, ненадання часу на конфіденційне спілкування, оскільки сукупність прав і обов`язків, які мають бути роз`яснені була доведена останньому до відома, зокрема щодо права на захист. Також з оглянутого відеозапису не вбачається щоб ОСОБА_3 заявляв, будь-які клопотання, які сторона обвинувачення була зобов`язана виконати, однак таких дій не вчинила. При цьому право, право на конфіденційне побачення із захисником передбачено до проведення першого допиту, тобто слідчої дії, якою повідомлення про підозру не є. Вказане право має реалізовуватися за ініціативою підозрюваного, а сторона обвинувачення має не перешкоджати такому спілкуванню. Матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів того, що ОСОБА_3 мав намір на конфіденційне спілкування з адвокатом, а прокурор чи слідчий цьому перешкоджали.

Доводи ОСОБА_3 щодо неправомірності залучення йому безоплатного захисника не заслуговують на увагу. Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому стороною обвинувачення, на виконання вимог ч.1 ст. 52 КК України, було забезпечено участь захисника з центру надання безоплатної правової допомоги, та ОСОБА_3 не був позбавлений можливості залучити до участі у даній процесуальній дії іншого захисника, у цьому праві його ніхто не обмежував. Окрім цього слід зауважити, що матеріали кримінального провадження, до вручення повідомлення про підозру, не містять даних про наявність у ОСОБА_3 адвоката, який представляв його інтереси, а тому стороною обвинувачення прийнято вірне процесуальне рішення про залучення ОСОБА_3 захисника через систему безоплатної правової допомоги.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя, з огляду на наявні у скарзі доводи та надані сторонами кримінального провадження матеріали, вважає, що сторона обвинувачення повідомила ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України.

Враховуючи те, що заявником не надано будь-яких доказів, які б спростовували його причетність до вчинення зазначеного у повідомленні про підозру кримінального правопорушення та/або можливість його вчинення останнім, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру складено відповідно до вимог Глави 22 КПК України та скасуванню не підлягає.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 276, 277, 278, 303, 307, 372, 376 КПК України дійшов висновку про те, що скарга, подана ОСОБА_3 у порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 276, 277, 278, 303, 307, 372, 376 КПК України

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої у порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України, про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002237 від 15.07.2022, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1