Провадження № 1-кс/161/3367/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 26 червня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Підріччя, Камінь-Каширського району Волинської області, із середньою освітою, не одруженого, працюючого на посаді сторожа Волинської обласної школи ГО ВСА, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.06.2023 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст 289 КК України.

В клопотанні зазначено, що 24 червня 2023 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на території навчального закладу «Волинська обласна автошкола» ГО ВСА, що адресою: Волинська облсть, місто Луцьк, вулиця Конякіна, 24, будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, через незачинені двері проник в салон автомобіля марки «Skoda» моделі «Fabia» 2009 року випуску, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », належного вищевказаному навчальному закладу, вартістю 160 000 гривень, де скориставшись ключем, який перебував у салоні автомобіля, здійснив запуск двигуна та керуючи автомобілем розпочав ним рух вулицею Конякіна у місті Луцьк, Волинської області, тим самим незаконно заволодів даним транспортним засобом всупереч волі законного володільця.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ..

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, що свідчить проте те, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний є жителем іншого району, що знаходиться територіально віддалено від місця вчинення кримінального правопорушення та місця проведення досудового розслідування, а тому перебуваючи на свободі останній матиме можливість ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що не застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останній матимете можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні як дають викривальні покази відносно підозрюваного, схиляючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду шляхом вмовляння, підкупу чи погрози, оскільки одним із вагомих доказів його причетності є показання останніх.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що наявність у ОСОБА_6 постійного місця роботи до вчинення злочину, лише спровокувало його протиправну поведінку, стало місцем і підставою для його вчинення, а наявні соціальні зв`язки виявились недостатніми для попередження як вказаного правопорушення, так і для вчинення ОСОБА_6 нових злочинів.

Разом з цим, на підставі ст. 182 КПК України до підозрюваного у вчиненні нетяжкого злочину може бути застосована застава у розмірі від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У зв`язку з цим, враховуючи обставини вчинення злочину, орган досудового розслідування вважає, що застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, та належної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а також наявність вказаних в клопотанні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, продовжити вчиняти інші правопорушення, а також з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий просить обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосування до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Суд заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Луцького РУП Головного Управління Національної поліції у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001808 від 24.06.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

25.06.2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, те, що він раніше не судимий, працевлаштований, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, посилання слідчого та прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, оскільки він, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Тому, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: з`являтися на виклики до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснив виклик; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 26.06.2023 року до 24.08.2023 року включно.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) з`являтися на виклики до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснив виклик;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Про покладені на ОСОБА_6 обов`язки повідомити йому під розпис.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 28 червня 2023 року о 09-30 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1