Номер провадження: 11-кп/813/176/23
Справа № 511/1703/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 11.12.2020 в к/п №0000464 від 14.06.2019 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 121 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 121 КК України із призначенням йому, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, остаточного покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна із поміщенням до кримінально-виконавчої установи.

Не погоджуючись із зазначеним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просять вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 121 КК України та виправдати.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2021 зазначені апеляційні скарги були розподілені в провадження колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні апеляційного суду від 26.04.2023 обвинувачений ОСОБА_7 заявив усний відвід колегії суддів від розгляду апеляційних скарг сторони захисту, обґрунтовуючи його тим, що апеляційним судом було попередньо безпідставно, на його переконання, відмовлено в задоволенні поданого ним раніше клопотання про повторне дослідження всіх доказів в к/п №0000464.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав заяву обвинуваченого ОСОБА_7 , натомість, прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти її задоволення, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши доводи обвинуваченого та матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Стаття 75 КПК України визначає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положення ч.ч. 2 та 5 ст. 80 КПК України встановлюють, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Підставою для заявлення ОСОБА_7 відводу колегії суддів стало те, що апеляційний суд, на переконання обвинуваченого, безпідставно відмовив в задоволенні його клопотання про повторне дослідження всіх доказів, досліджених судом 1-ої інстанції під час судового розгляду к/п №0000464.

Оцінюючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу обвинуваченого ОСОБА_7 на наступне.

Статтею 350 КПК України передбачено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Дійсно, вимогами ч. 3 ст. 404 КПК України передбачений обов`язок суду апеляційної інстанції повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Разом із тим, відмовляючи в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про повторне дослідження всіх доказів в кримінальному провадженні, судом апеляційної інстанції був прийнятий до уваги той факт, що обвинуваченим ОСОБА_7 в поданому клопотанні не наведено жодних обґрунтувань неповноти дослідження судом 1-ої інстанції вищезгаданих доказів або допущення будь-яких порушень з боку суду під час їх дослідження, натомість, фактично доводи обвинуваченого зводяться до його незгоди з наданою судом 1-ої інстанції правовою оцінкою таких доказів.

Таким чином, в даному випадку, на переконання суду апеляційної інстанції, відмова в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про повторне дослідження доказів була належним чином вмотивована та обґрунтована, з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові колегії суддів ККВ ВС від 18.07.2022 у справі №698/937/13, відповідно до якої сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження.

Підсумовуючи викладене, відмова в задоволенні зазначеного клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 не може слугувати обставиною, яка б викликала сумнів у неупередженості складу суду та, як наслідок, підставою для відводу колегії суддів.

Інших доводів на підтвердження своєї позиції про упередженість колегії суддів апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 не навів.

Отже, з огляду на викладені вище обставини, апеляційний суд дійшов переконання, що доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо упередженості колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нічим не вмотивовані та є голослівними, тому заява про відвід зазначеної колегії суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 75, 80, 81, 370, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Одеського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при розгляді апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 на вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 11.12.2020, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4