Справа № 357/6010/23
У Х В А Л А

20.09.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань № 1 м. Біла Церква, Київської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001114 від 06.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпіла: ОСОБА_5 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строк дії якого продовжено по 23.09.2023 включно, однак до вказаної дати прийняти рішення по справі не представляється можливим, оскільки по справі не допитані свідки сторони обвинувачення, не додані докази сторони захисту, не допитаний обвинувачений.

Під час судового засідання від прокурора надійшло клопотання в порядку ст. 331 КПК України про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, з утриманням останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерство юстиції України строком на 60-днів.

Так при з`ясуванні думки учасників кримінального провадження про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою прокурор вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає продовженню, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, встановлені ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки передбачене покарання за інкримінований йому злочин, передбачає позбавлення волі до десяти років, що може призвести до того, що обвинувачений з метою ухилення від кримінальної відповідальності скриється від суду, а ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, обґрунтовується тим, що зі всіма свідками по справі він у гарних відносинах, всіх знає та перебуваючи на волі може спонукати свідків змінити свої покази на користь обвинуваченого для уникнення останнім кримінальної відповідальності, отже більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_3 просили не продовжувати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, а змінити його на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.

Так, суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 за наступними підставами.

Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня його застосування, судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців…

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про доцільності продовження тримання під вартою, оскільки судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2023 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 23.09.2023, до зазначеної дати прийняти судове рішення по вказаному кримінальному провадженню не можливо, оскільки не допитані по справі свідки, потерпіла та обвинувачений, а також не досліджені докази стороною захисту.

Отже, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, дані про особу обвинуваченого, який мав досвід притягнення до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я людини, а також той факт, що обвинувальний акт стосовно обвинуваченого перебуває на розгляді в суді, а відповідно до ст. 95 КПК України суд має право обґрунтувати своє рішення виключно на доказах, які були досліджені безпосередньо судом, однак до теперішнього часу по вказаному кримінальному провадженню проводиться судовий розгляд, досліджуються докази сторони обвинувачення та сторони непозбавлені можливості подати доповнення до судового розгляду.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у цьому кримінальному провадженні. Та з його урахуванням суд відмічає, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу, суд визнав дійсними ризики переховування, незаконно впливати на свідків.

У світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними та на сьогодні не зменшилися, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений до 60-ти днів.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України продовжити на 60 днів, тобто по 18.11.2023 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

СуддяОСОБА_1