№ 323/134/22
н/п 1-кп/336/357/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000297 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, який не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше фактично проживав у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 31.10.2006 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ст.297 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звiльненого з іспитовим строком 2 роки;

2) 03.06.2008 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

4) 04.05.2016 Оріхівським районним судом Запорізької областi за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з іспитовим строком 1 рік;

5) 11.09.2017 Оріхівським районним судом Запорізької області з урахуванням вироку Апеляційного суду Запорізької області від 23.01.2019 до 3-х років позбавлення волі; 25.05.2021 звільненого умовно-достроково з невідбутим строком покарання 9 місяців 24 дні,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2021 року, близько 21-00 години, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де впевнившись, що за ним ніхто не спостерiгає та він залишається непоміченим для інших осіб, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку продуктів харчування та побуту, а саме: цукру фасованого в пакунку в кількості 2 кг марки «Кожен день» вартістю 54 грн. 80 коп., макаронів в пакунку в кількості 1 кг Pasta Reggia 84 Farfalline вартістю 62 грн. 67 коп., олії рафінованої марки «Олейна» об`ємом 2 літри вартістю 141 грн. 34 коп., масла вершкового «Білоруське» вагою 1 кг вартістю 201 грн. 67 коп., плавленого сиру вагою 250 грамів марки «Янтарний» вартістю 42 грн. 72 коп., рулону туалетного паперу «Обухов» вартістю 6 грн. 73 коп., палки ковбаси салямі «Буржуй» вагою 480 грамів вартістю 57 грн. 29 коп., картоплі сорту «Беллароза» вагою 20 кг вартістю 166 грн. 60 коп., цигарок в кількості 9 пачок, марки «Астра» вартістю 93 грн. 06 коп., крупи гречаної марки «Скверянка» в кiлькостi 1 кг вартістю 39 грн. 00 коп., в пакунку, пачку вермішелі марки «Мівіна» «Гостра» куряча в кількості 6 штук вартістю 34 грн. 38 коп., на загальну суму 800 грн. 47 коп., що належать ОСОБА_8 , після чого покинув приміщення будинку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми умисними діями спричинив потерпiлiй матеріальну шкоду на зазначену суму.

За вказаним епізодом обвинувачений пояснив, що ОСОБА_8 сама надала продукти харчування за вчинену ним роботу. Крадіжки він не вчиняв. Потім вона стала вимагати повернення продуктів назад.

Незважаючи на фактичне невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні вказаного епізоду підтверджується сукупністю доказів, досліджених відповідно до ст. 23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_8 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повідомила суду, що залучила ОСОБА_5 до виконання разових робіт на подвір`ї. Раніше він так працював у її батьків та й все село знає, що ОСОБА_5 підробляє таким чином. Після виконання робіт вона розрахувалася з обвинуваченим грошовими коштами, пішла до магазину за пляшкою спиртного для нього, як домовлялися. Після повернення з магазину побачила, що з будинку зникли продукти харчування (цукор, макарони, олія, вершкове масло, картопля, туалетний папір, м`яка ковбаса типу "салямі"), сигарети. Ніхто крім обвинуваченого не міг цього зробити. Повний перелік викраденого не пам`ятає, але погоджується із встановленою органом досудового розслідування сумою викраденого. Частину викраденої картоплі обвинувачений, за її вимогою, повернув наступного дня. Також наступного дня вона звернулася до поліції. Цивільний позов не заявляла, адже з обвинуваченого через його матеріальний стан неможна щось отримати. Категорично заперечувала проти доводів обвинуваченого, що продукти харчування вона надала йому добровільно.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.11.2021 ОСОБА_8 звернулася до відділення поліції № 4 Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області. У протоколі зазначено, що 01.11.2021, приблизно о 19-00 год ОСОБА_5 скоїв краджіку продуктів харчування на суму близько 500 грн. за адресою: с. Новопавлівка, вул. Суворова, 46 (т. 1 а.с. 152).

Ринкова вартість викраденого підтверджується відповідними висновками судових товарознавчих експертиз (а.с. 154-176).

За висновком судово-психіатричної експертизи № 549 від 08.12.2021 ОСОБА_5 виявляв та виявляє на день проведення експертизи ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності, ускладненої психічними й поведінковими розладами, внаслідок уживання алкоголю, синдром залежності. У період здійснення інкримінованих йому правопорушень ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним розладом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними (а.с. 197-204).

Суд дії обвинуваченого за вказаним епізодом кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, за таких обставин.

23 жовтня 2021 року, близько 20-00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим для інших осіб, шляхом вiльного доступу з рюкзаку, здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 825 грн., що належать ОСОБА_9 , після чого покинув приміщення будинку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми умисними діями спричинив потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

01 грудня 2021 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, домовився із невстановленою особою про крадіжку зерна пшениці, яке належать ОСОБА_10 . Діючи без розриву у часі, за попередньою змовою між собою ОСОБА_5 . iз невстановленою особою прибули до будинку АДРЕСА_3 . Обумовивши подальші дії, ОСОБА_5 шляхом розбиття скла через віконний отвір проник до приміщення де наклав у заздалегідь принесені зі собою мішки 100 кг зерна пшениці по ціні 6 гривень 20 копійок за 1 кг, яка належала ОСОБА_10 . Після чого вказані мішки передав невстановленій особі, яка згідно розподілу ролей, очікувала ОСОБА_5 перед вікном зазначеного будинку. Разом із викраденим майном ОСОБА_5 та невстановлена особа залишили мiсце вчинення злочину і в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 620 гривень.

06 грудня 2021 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, домовився із невстановленою особою про крадіжку зерна пшениці, яке належать ОСОБА_10 . Діючи без розриву у часі, за попередньою змовою між собою ОСОБА_5 . iз невстановленою особою прибули до будинку АДРЕСА_3 . Обумовивши подальші дії, ОСОБА_5 шляхом розбиття скла через віконний отвір проник до приміщення де наклав у заздалегідь принесені зі собою мішки 100 кг зерна пшениці по ціні 6 гривень 20 копійок за 1 кг, яка належала ОСОБА_10 . Після чого вказані мішки передав невстановленiй особі, яка згiдно розподілу ролей, очікувала ОСОБА_5 перед вікном зазначеного будинку. Разом із викраденим майном ОСОБА_5 та невстановлена особа залишили місце вчинення злочину і в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 620 гривень.

В ході судового розгляду ОСОБА_5 неодноразово змінював свої показання за вказаними епізодами - як заперечуючи свою вину у вчиненні злочинів, так і визнаючи її в повному обсязі.

Водночас визнання особою вини у вчиненому злочині може бути покладено в основу висновку про доведеність обвинувачення тільки за умови, що вина доведена в законному порядку. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, що передбачено положеннями ст. 94 КПК України при оцінці доказів.

На підтвердження вини ОСОБА_5 стороною обвинувачення надано такі докази:

-за епізодом від 01.12.2021 - протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_10 від 09.12.2021, в якому остання зазначає, що в період з 01.11.2021 по 03.12.2021 невідомі особи скоїли крадіжку 100 кг зерна пшениці (т.1 а.с. 117); протокол огляду місця події від 09.12.2021; протокол огляду речей від 12.12.2021, відповідно до якого ОСОБА_11 біля будинку АДРЕСА_4 видав мішок із зернами пшениці; висновок судово-товарознавчої експертизи від 14.12.2021 щодо вартості 100 кг пшениці;

-за епізодом від 06.12.2021 - протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_10 від 14.12.2021, в якому остання зазначає, що в період з 01.12.2021 по 14.12.2021 невідомі особи скоїли крадіжку 100 кг зерна пшениці (т. 1 а.с. 137); протокол огляду місця події від 14.12.2021; протокол огляду від 15.12.2021, відповідно до якого оглянуто території двору по АДРЕСА_5 (т. 1 а.с. 145-146); висновок судово-товарознавчої експертизи від 16.12.2021 щодо вартості 100 кг пшениці.

Будь-який із вказаних доказів окремо, ні сукупність цих доказів ні прямо, ні побічно не свідчать про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому злочинів.

За епізодом від 23.10.2021 прокурором надано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_9 від 25.10.2021, за яким остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_5 , який здійснив 23.10.2021 крадіжку грошей в сумі 825 грн.; заяву потерпілої від 26.11.2021, якою остання надає працівникам поліції інформацію щодо руху грошових коштів, та відповідні відомості щодо руху коштів.

При цьому суд був позбавлений можливості безпосередньо допити потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Прокурор, враховуючи неможливість забезпечення явки в судові засідання потерпілих та свідків, відмовився від їх допиту.

Будь-яких інших доказів сторона обвинувачення не надала.

Проаналізувавши всі надані суду докази за епізодами від 23.10.2021, 01.12.2021, 06.12.2021 кожен окремо та в їх сукупності , суд приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням за недоведеністю, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, оскільки переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили б винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів стороною обвинувачення не надано.

При призначенні покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 01.11.2021) суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд не може визнати перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, адже така обставина підлягає доведенню стороною обвинувачення. Втім потерпіла ОСОБА_8 не вказувала на перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння. Висновок судово-психіатричної експертизи щодо перебування ОСОБА_5 на час вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння сам по собі не може свідчити про перебування обвинуваченого на час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння за відсутності вихідних даних (показання свідків, огляд обвинуваченого на стан сп`яніння тощо), з яких встановлено перебування обвинуваченого у такому стані.

Вчинення злочину проти особи похилого віку стосується пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення відносно потерпілої ОСОБА_10 , за яким його виправдано.

Як обставину, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, адже ОСОБА_5 має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів, передбачених ст. 297, ч. 2 ст. 307 КК України.

В обвинувальному акті зазначено щире каяття, як обставина, що пом`якшує покарання.

Щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки, чого не було встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, негативну характеристику з місця проживання (т. 1 а.с. 193), перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2005 року з діагнозом легка розумова відсталість, рецидив кримінальних правопорушень, як обставину, що обтяжує покарання, беручи до уваги часткове відшкодування заподіяної шкоди шляхом добровільного повернення частини викраденого потерпілій, думку останньої, яка покладалася на розсуд суду при визначенні покарання, суд призначає покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням).

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_5 вироком Апеляційного суду Запорізької області від 23.01.2019 був засуджений до 3 років позбавлення волі, 25.05.2021 був звільнений умовно-достроково з невідбутим строком покарання 9 місяців 24 дні.

На підставі наведеного невідбуте покарання за попереднім вироком підлягає частковому складенню із покаранням за цим вироком.

Процесуальні витрати, а саме витрати, пов`язані із проведенням судових товарознавчих експертиз, що мають відношення до обвинувачення, визнаного судом доведеним, на суму 3423,36 грн. на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого судом продовжувався до 26.08.2023 включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну раніше встановленого ризику, що виправдовує застосування відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі пов`язаної із виконанням вироку у разі набрання ним законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 373-376, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутим покаранням за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 23.01.2019, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , тобто з 16 грудня 2021 року.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком суду законної сили.

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом обвинувачення від 23.10.2021), за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодами від 01.12.2021, 06.12.2021) та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю того, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 3423,36 гривень.

Речові докази: зерно пшениці загальною вагою 200 кг, що передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1