ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/6276/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/918/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 червня 2023 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Ізюмської окружної прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань ,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

20 червня 2023 року ОСОБА_6 подав до скаргу на бездіяльність посадових осіб Ізюмської окружної прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29.05.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 червня 2023 року скаргу повернуто заявнику на підставі п.1 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити його скаргу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено його скаргу, оскільки в скарзі він зазначав, що підставою звернення до суду зі скаргою було не його особисте звернення до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, а те, що він 29.05.2023 року звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Харківської обласної прокуратури та в подальшому, як було встановлено в ухвалі Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.06.2023 року його заява з прокуратури Харківської області 02.06.2023 року для організації перевірки була направлена до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області.

Позиції інших учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Повертаючи заявнику його скаргу, слідчий суддя керувався вимогами ст.304 КПК України та мотивував своє рішенням тим, що скарга не містить жодного доказу на підтвердження того, що заявник дійсно звертався до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, це в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, чи дійсно скаржник має процесуальний статус заявника у розумінні вимог ст.303 КПК України та чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з такою заявою, що є обов`язковою вимогою КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Разом із цим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя вправі повернути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, якщо така скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, тобто в разі встановлення відсутності процесуального права на оскарження.

При цьому наявність чи відсутність права подавати скаргу є складовою відповідного процесуального статусу відповідного учасника кримінального провадження. У зв`язку з цим, для того щоб встановити чи має особа право подавати скаргу слідчий суддя має встановити процесуальний статус цієї особи на підставі доданих до скарги документів.

Виходячи з наведених вимог закону, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що особа, яка звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора повинна підтвердити свій статус, що надає їй право звертатися з такою скаргою в порядку ст.303 КПК України, а суд зобов`язаний, відповідно, перевірити наявність у скаржника такого процесуального статусу, який надає право на звернення до суду зі скаргою в кримінальному провадженні.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 посилався на ту обставину, що він 29.05.2023 року звернувся до Харківської обласної прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому під час розгляду його скарги на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР було встановлено, що його заяву було 02.06.2023 року направлено до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області для організації перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що скарга не містить жодного доказу на підтвердження того, що заявник дійсно звертався до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також щодо дати звернення із такою заявою, це в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити, чи дійсно скаржник має процесуальний статус заявника у розумінні вимог ст. 303 КПК України та чи були дотримані скаржником строки звернення до суду з такою заявою, що є обов`язковою вимогою КПК України.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що підтвердженням права на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність Ізюмської окружної прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР стали відомості ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.06.2023 року відповідно до якої встановлено, що його заява про вчинення кримінального правопорушення з Харківської обласної прокуратури була направлена до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області, оскільки з фактичного змісту скарги та доданих до неї документів не можливо встановити відповідність заяви про вчинення кримінального правопорушення, поданої ОСОБА_6 до Харківської обласної прокуратури та доданої ним заяви до Дзержинського районного суду м.Харкова.

Крім того, як вбачається з доданої ОСОБА_6 заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2023 року, яка адресована керівнику Харківської обласної прокуратури старшому раднику юстиції ОСОБА_7 та до відома керівнику Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , у якості додатків не долучено жодного документа, який би свідчив про надходження його повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Харківської обласної прокуратури чи до Ізюмської окружної прокуратури Харківської області та його реєстрації. Саме лише повідомлення, без надання зазначених вище відомостей, не може слугувати належним доказом звернення заявника до прокуратури.

При цьому, ОСОБА_6 належить роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, оскільки її доводи не спростовують висновків ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 21 червня 2023 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Ізюмської окружної прокуратури Харківської області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4