ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 27 травня 2023 року приблизно о 17 годині 56 хвилин керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.03.2021 належить йому на праві приватної власності, в світлий час доби здійснював рух у крайній правій смузі мокрого асфальтобетонного покриття проїзної частини дороги проспекту Ювілейного, Південного району м. Кам`янське Дніпропетровської області, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку вул. Гетьмана Дорошенка у напрямку проспекту Свободи, при цьому слідуючи зі швидкістю приблизно 80 км/год., яка перевищує дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги населеного пункту м. Кам`янське, не більше 50 км/год., та перевозячи на передньому пасажирському місці ОСОБА_10 .

Під час руху водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, коли не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 праворуч та 5.38.2 ліворуч «Пішохідний перехід» розділу № 33 «Дорожні знаки» та дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра» розділу № 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, які знаходилися за напрямком його руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_11 , 1969 року народження, яка рухалася по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво відносно напрямку руху його автомобіля, не зменшив своєчасно швидкості руху керованого ним автомобіля «ВАЗ 21043» та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_11 , тим самим створивши останній небезпеку для руху, внаслідок чого приблизно о 17 годині 56 хвилин 27 травня 2023 року в районі повороту до вул. 8-го Березня, поблизу будинку № 25, по проспекту Ювілейному, Південного району м. Кам`янське Дніпропетровської області, правою передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на нерегульованому пішохідному переході допустив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 18.1. Правил дорожнього руху, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди наїздом на пішохода ОСОБА_11 , що заподіяло смерть останньої.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28.07.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28.07.2023 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0000811 від 28.05..2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 28.09.2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК на підозрюваного ОСОБА_13 покладені такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді виключно в частині обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування зазначає, що ОСОБА_7 отримує лише мінімальну державну допомогу внаслідок втрати працездатності, має власну дачну ділянку в межах Південного району в м. Кам`янське, де спільно з дружиною займається господарством, а продукти власного виробництва продає на ринку в місті, в межах свого Південного району.

Крім того, зазначає, що слідчому судді стороною захисту надавалися розписки про отримання коштів, які сплачував підозрюваний на користь потерпілої. При цьому, звертає увагу на той факт, що перша розписка була датована ще 03.06.2023 року та ОСОБА_7 безпосередньо спілкувався із родичами потерпілої, сплачував кошти на її лікування, коли потерпіла знаходилася в лікарні намагався врятувати їй життя, але вона через тиждень лікування померла. Тобто, підозрюваний фактично сплатив ще до оголошення йому повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу всі витрати на лікування та поховання, що в загальній сумі склало 40 000 грн.

Разом з тим, спілкування ОСОБА_7 із родичами потерпілої продовжувалось майже два місяці протягом червня-липня 2023 року та претензій від потерпілих щодо будь-якого впливу на них, чи тиску, чи інших дій, які б свідчили про необхідність повної ізоляції підозрюваного від суспільства у вигляді цілодобового домашнього арешту не надходило.

Таким чином, сторона захисту вважає, що оскільки дачний будинок та земельна ділянка розташовані в межах м. Кам`янське, тому з метою отримання доходу ОСОБА_7 може знаходитися на домашньому арешті в нічний час, оскільки іншого виду заробітку він не має.

Враховуючи вищевикладене захисник просить апеляційний суд частково скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року в частині обрання відносно підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та в цій частині ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника та підозрюваного на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її повному задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК.

За змістом ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У своїх численних рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Положеннями ч.3 ст.194 КПК передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За змістом положень частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, доведені прокурором та встановлені слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюються захисником в апеляційній скарзі, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з тим, на думку колегії суддів, всупереч доводам сторони захисту, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його винуватості в інкримінованому злочині, наслідків, що сталися в результаті його протиправних дій, та даних про особу підозрюваного, віку та стану його здоров`я, майнового стану, який має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що саме такий вид запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, є достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК та покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК обов`язки в сукупності із встановленими конткретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідають практиці ЄСПЛ та статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законним, обґрунтованим, мотивованим та єдино можливим запобіжним заходом щодо даного конкретного випадку, що цілком відповідає визначеній ч.1 ст.177 КПК меті застосування запобіжного заходу, а тому підстав, для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, на чому наполягає сторона захисту, апеляційний суд не вбачає.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строком до 28 вересня 2023 року та покладенням відповідних обов`язків залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4