ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/4693/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1165/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2023 року, якою у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2023 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що розгляд кримінального провадження на даний час тільки розпочинається, в судовому засіданні не допитані свідки, врахував дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, не одружений, не має малолітніх на утриманні та інших стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у скоєнні ряду злочинів, серед яких є тяжкий злочин, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою ухилення від покарання за вчинені кримінальні правопорушення, може переховуватися від суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або обрати йому розмір застави в нижчий межі ч. 5 ст. ст. 182 КПК України.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що вирішуючи питання доцільності продовження його тримання під вартою, суд помилково вирішив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України настільки великі, що він може перебувати тільки під вартою.

Зазначає, що він є несудимою особою, має постійне місце проживання, хворіє після тяжкої черепно-мозкової травми та ніколи від слідства та суду не переховувався, перешкоджати встановленню істини по справі та вчиняти інші кримінальні правопорушення він не збирається.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, вказав, що в нього погіршився зір, проте йому не надають належну медичну допомогу.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що судимість у обвинуваченого погашена, просив зменшити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, в даному випадку суд першої інстанції вищевказаних вимог закону дотримався, перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою, правильно встановив як наявність певних ризиків, так і неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які відносяться в тому числі до категорії тяжких злочинів, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, відсутність стійких соціальних зв`язків, продовжує й надалі існувати ризик переховування від суду.

Крім того, із оскаржуваної ухвали випливає, що наразі триває судовий розгляд даного кримінального провадження, потерпілі та свідки ще не допитувались, а будучі обізнаним про анкетні дані таких осіб, обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити на них незаконний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є досить актуальним та не зменшився.

Також, колегія суддів вважає, що і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжує існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення в тому числі умисних корисливих злочинів, не працює, корисливою працею не займається, обвинувачується у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, що в сукупності свідчить про високу його схильність до вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, як того просить апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду, незаконного впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Крім того, даних про такий стан здоров`я ОСОБА_6 , щоб унеможливлював продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційному суду не надано, а тому доводи з приводу незадовільного стану здоров`я обвинуваченого на даний час є непідтвердженими.

Щодо вимог апеляційної скарги про зменшення розміру застави у даному кримінальному провадженні, то слід зазначити, що враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, колегія суддів вважає, що визначений розмір застави під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігти наявним ризикам, і такий розмір застави, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та обставин справи, не є непомірним для нього.

Враховуючи викладене, застосування менш суворішого запобіжного заходу, як того просить обвинувачений не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити зазначені дії.

Посилання на наявність постійного місця проживання не можуть бути єдиною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при продовженні строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що навіть за відсутності даних, які б свідчили про такий стан здоров`я ОСОБА_6 , що унеможливлює утримання його в умовах слідчого ізолятору, відреагувати на доводи щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченого за відповідно до п.п. 1, 2 ст. 206 КПК України доручити ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» здійснити перевірку стану здоров`я ОСОБА_6 , який перебуває в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», а у разі необхідності надати належне лікування.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 206, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 8 серпня 2023 року, якою у відношенні ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2023 року включно, залишити без змін.

Зобов`язати уповноважених осіб ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» провести медичне обстеження та надати медичну допомогу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в необхідному обсязі в разі такої потреби.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 334/4693/23