ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/683/23

Провадження № 1-кп/568/75/23

"18" травня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Радивилів в спрощеному провадженні без технічної фіксації та без виклику учасників кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 03.05.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 21.09.2018р. з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 07.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Радивилівського районного відділу ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_6 від 04.10.2018р. було відкрито виконавче провадження №57348158 з виконання зазначеного рішення суду.

Однак ОСОБА_3 в період часу з жовтня 2021 року по квітень 2023 року злісно ухилявся від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, внаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати коштів (аліментів) в сумі 50 036,80 грн.

Зокрема ОСОБА_3 , будучи обізнаним про обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини в період часу із жовтня 2021 року по квітень 2023 року самостійно роботу не шукав, документів, що свідчили б про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я до Радивилівського відділу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не надавав.

Крім того, маючи змогу, до Радивилівської районної філії Рівненського обласного центру зайнятості як особа, що шукає роботу не звертався, на даний час офіційно не працевлаштований, хоча має неофіційні підробітки, жодної матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині у вказаний період не надавав, продуктами харчування та одягом дитину не забезпечував, чим свідомо вчиняв дії спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, за ознаками - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Від прокурора ОСОБА_7 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_8 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, ч. 2 ст. 382 КПК України, встановлено, що учасниками судового провадження жодні встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини справи не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій зазначила, що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування (у формі дізнання) встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згідний із встановленими досудовим розслідуванням (у формі дізнання) обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Згідно ч.2 ст.12 КК України ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України - не встановлено.

Із медичних довідок КНП «Радивилівська центральна міська лікарня» Радивилівської міської ради Рівненської області вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

Враховуючи викладені обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального проступку та його наслідки у виді шкоди, заподіяної інтересам неповнолітньої дитини, яка має право на утримання від своїх батьків з метою забезпечення рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, офіційно не працює, суд вважає за можливе призначити особі покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України, на строк 80 годин.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1