печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2023 Печерський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № № 0005058 від 17.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України:

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2019 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 разом із своїми знайомими - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , прибули до центральної частини міста Києва.

В подальшому ОСОБА_3 знаходячись в стані легкого алкогольного сп`яніння, перебуваючи неподалік центрального входу до ТРЦ «Гулівер», який розташований за адресою: м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, підійшов до раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_9 , який сидів разом зі своїм товаришем на ім`я ОСОБА_3 з правої сторони від центрального входу в ТРЦ «Гулівер», що за адресою м. Київ, пл. Спортивна, 1-А, та почав просити його мобільний телефон марки «Хіаоmі Red Мі 4», вартість якого становить 5546 грн., для здійснення телефонних дзвінків.

Після численних відмов ОСОБА_9 дати свій мобільний телефон марки «Хіаоmі Red Мі 4», ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, вихопив з руки ОСОБА_9 мобільний телефон та почав телефонувати. На постійне прохання неповнолітнього ОСОБА_9 повернути йому його мобільний телефон ОСОБА_3 не реагував.

З метою доведення свого злочинного умислу на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 поклав мобільний телефон марки «Хіаоmі Red Мі 4», який належить неповнолітньому ОСОБА_9 , собі до кишені та швидким кроком пішов на сходи, які ведуть до двору будинку АДРЕСА_2, отримавши реальну можливість розпорядитись ним.

В подальшому, з метою повернення мобільного телефону, потерпілий ОСОБА_9 , разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 направились за ОСОБА_3 .

Наздогнавши ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_9 почав просити повернути його мобільний телефон марки «Хіаоmі Red Мі 4». Проте ОСОБА_3 став погрожувати потерпілому заподіянням тілесних ушкоджень. В подальшому, знаходячись навпроти під`їзду АДРЕСА_2, встав із залізного паркану, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та кулаком правої руки наніс йому один удар в область щелепи, чим завдав останньому легких тілесних ушкоджень у вигляді садна на слизовій оболонці нижньої губи справа.

В подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 побігли в напрямку бульв. Лесі Українки, що в м Києві. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 5 546 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, пояснив, що дійсно відкрито заволодів майном ОСОБА_9 та вдарив його, проте не знав, що він неповнолітній. У вчиненому щиро розкаюється. Цивільний позов визнав.

Визнавши показання обвинуваченого допустимими доказами у справі, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у відкритому викраденні чужого майна, (грабіж) та нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України та за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням давності є обов`язковим для суду.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 серед іншого, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Виходячи з фактичних обставин, так як вони встановлені судом, подія злочину мала місце в листопаді 2019 року, а відтак на час судового розгляду сплинув, з врахуванням приписів ч.3 ст.49 КК України, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності. Відтак, суд, за наявності в судових дебатах клопотання прокурора на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав та згоди обвинуваченого, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

При призначенні покарання за ч.1 ст.186 КК України суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді арешту на певний строк, справедливе й достатнє для досягнення цілей покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України.

При вирішенні цивільного позову в інтересах потерпілого ОСОБА_9 суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Таким чином, вимоги представника потерпілого про стягнення з обвинуваченого грошових коштів в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди ґрунтуються на законі.

Оскільки судом кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 в частині ч.1 ст.125 КК України закривається, судові витрати за проведення судово- медичних експертиз судом відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 370, 371, ч. ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляди арешту строком 3 місяці.

Строк покарання обчислювати з 08.02.2023.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а кримінальну справу відносно нього в частині ч.1 ст.125 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 5546 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1