Провадження № 1-кс/204/2537/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000431 від 10.07.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000431 від 10.07.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000431 від 10.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, старший групи слідчих ОСОБА_4 . Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 330 від 25.02.2022 тимчасовим місцем дислокації особового складу ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України від 08.04.2022 № 17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міського суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 09.07.2023 приблизно о 12 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi L200» без реєстраційного номеру, виїхала разом з пасажиром ОСОБА_6 з місця дислокації військової частини у АДРЕСА_1 , та рухалась по автодорозі НОМЕР_1 сполученням «Лиман - Слов`янськ», до м. Слов`янська, за медичними препаратами. В ході руху на понтонній переправі через р. Сіверський Донець поблизу смт. Райгородок Миколаївської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, водій ОСОБА_5 не впоралась з керуванням, та з`їхала з понтонної переправи вліво відносно напрямку свого руху в річку Сіверський Донець. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_6 загинули на місці події (ЄО № 3558). В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події 10.07.2023 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Донецькій. оглянуто та вилучено автомобіль марки «Mitsubishi L200» без реєстраційного номеру, який перебував під керування військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 БАТ 125 ТРО, молодшого сержанта, фельдшера медичного пункту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після вилучення, вказаний транспортний засіб 10.07.2023 переданий на відповідальне зберігання на територію військової частини розташованої по АДРЕСА_2 . За вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР за № 0000431 від 10.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Крім того, автомобіль марки «Mitsubishi L200» без реєстраційного номеру, який фактично перебуває у використанні військової частини НОМЕР_3 та знаходився під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 218 БАТ 125 ТРО, молодшого сержанта, фельдшера медичного пункту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказам у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 10.07.2023. Вказані предмети та речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи наведені вище обставини кримінального правопорушення, на теперішній час у слідчого, з метою здійснення швидкого, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадження та прийняття кінцевого процесуального рішення у встановлені законодавством розумні строки, виникла процесуальна необхідність у проведенні процесуальних дій зі вказаними предметами, які постановою слідчого від 10.07.2023 визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, за для встановлення обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної експертизи, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню. Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи, що вилучене майно під час огляду визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, є доказом злочину та має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення з боку винних осіб та у разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вилученого майна. На підставі викладеного вище, прокурор звертається до суду з даним клопотанням.

Від прокурора надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 10.07.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000431, наступне майно, а саме: автомобіль «Mitsubishi L200», без реєстраційного номеру, який перебував під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 БАТ 125 ТРО, солодшого сержанта, фельдшера медичного пункту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було вилучено в ході огляду дорожнь-транспортної пригоди від 10.07.2023 року.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000431 від 10.07.2023 року, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 10.07.2023 під час огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме: автомобіль марки «Mitsubishi L200» без реєстраційного номеру, який фактично перебуває у використанні військової частини НОМЕР_3 та знаходився під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 218 БАТ 125 ТРО, молодшого сержанта, фельдшера медичного пункту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є речовим доказам у кримінальному провадженні за № 0000431 від 10.07.2023 за ч. 3 ст. 286 КК України, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1