Справа № 738/803/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/304/23
Категорія - ч.4 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000392 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 а його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2023 року щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Синявка Менського району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2018 року за частиною першою статті 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 28 грудня 2018 року, зміненого вироком Чернігівського апеляційного суду від 31 липня 2019 року за частиною другою статті 185, частиною четвертою статті 70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2019 року за частиною другою статті 185, частиною першою статті 357 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений умовно достроково 23 березня 2022 року на підставі ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2022 року з невідбутою частиною покарання 3 місяці 26 днів позбавлення волі;

-вироком Менського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року за частиною четвертою статті 185 КК України, статтею 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі частини 4 статті 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Менського районного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання - шість років позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі щодо ОСОБА_8 обчислювати з часу його затримання з 11 січня 2023 року.

Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 - продовжено до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта в сумі 3 775,40 грн.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за корисливі злочини, останній раз 05 жовтня 2022 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення.

15 серпня 2022 року в перед часу з 18 години до 22 години, ОСОБА_8 , знаходячись у будинку по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно, здійснив крадіжку: з-під ліжка в першій кімнаті будинку - ручної електричної свердлильної ударно-обертальної дії машинки моделі ПМЗ-820, марки Vorskla в наборі з ручкою та маркером вартістю 770,00 грн; з приміщення комори будинку - набору щіточок із гофрованою проволокою марки «Бригадир» в кількості трьох штук, вартістю 136,00 грн, ключа для затиску патрону дрилі, вартістю 23,00 грн; одного кругу марки T.I.P texnic+kompetenz 230х3.0х22.2 для різання цегляних матеріалів, вартістю 90,00 грн; кругу марки Largo tech розміром 230х40Тх22.2Н для різання деревини, вартістю 220,00 грн, які належали ОСОБА_9 в умовах воєнного стану, ( такий введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану продовжено із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» останній продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» останній продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб. Діями ОСОБА_8 завдана ОСОБА_9 матеріальна шкода на загальну суму 1 239,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій, просив змінити вирок суду першої інстанції пом`якшити призначене покарання. Вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є надто суворим. Аргументує тим, що він. повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, є єдиною працездатною особою в сімї та доглядає за матір`ю інвалідом.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити та призначити більш м`яке покарання. Послалася на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 66 КК України не визнано пом`якшуючу обставину як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, так як рід час проведення слідчого експерименту на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачений все докладно розповів, не оспорював фактичні обставини справи і тому своїми діями сприяв органам досудового розслідування та суду у встановленні всіх обставин справи. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся, висловив свій жаль з приводу скоєного кримінального правопорушення, просив вибачення у потерпілого, який в судовому засіданні не наполягав на суворій мірі покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених в них підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні поданих апеляційних скарг з підстав їх необґрунтованості.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшуює та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив повторний, умисний тяжкий злочин, неодружений, непрацюючий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, наявність обставини, що пом`якшують призначення покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують призначення покарання та дійшов правильного висновку про необхідність призначення йому покарання саме у виді позбавлення волі з мінімальним строком, передбаченим у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з чим погоджується і колегія суддів.

Являючись особою працездатного віку, ОСОБА_8 не працює, не зайнятий іншою суспільно-корисною працею, не має стабільного джерела доходу, отже, як особистість становить підвищену небезпеку для суспільства через те, що за відсутності офіційних та законних джерел доходу має якимось чином забезпечувати свої потреби.

Наявність на утриманні матір інваліда не утримали обвинуваченого від вчинення злочину, він не припинив свою злочинну діяльність. Тим більше, сумнівним є факт, що особа, яка ніде не працює, періодично відбуває покарання у місцях позбавлення волі, може утримувати матір.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги про наявність у діях обвинуваченого активного сприяння розкриттю злочину.

Так, під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам досудового розслідування і суду у встановленні істини у справі, у проведенні швидкого, повного і неупередженого розслідування вчиненого злочину і судового розгляду.

Активне сприяння розкриттю злочину означає, що особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, у встановленні невідомих їм обставин провадження. При цьому сприяння у розкритті злочину враховується як обставина, яка пом`якшує покарання, тільки у тому випадку, коли надана винною особою інформація та інші докази мали значення для встановлення істини у справі.

Як видно з обвинувального акта, така обставина не встановлювалася органом досудового розслідування, не було встановлено активного сприяння обвинуваченого розкриттю злочину і судом.

Участь ОСОБА_8 під час надання пояснень на стадії досудового розслідування слідчому та під час судового розгляду суду не доводить його активного сприяння розкриттю злочину.

Позиція потерпілого щодо визначення винному виду та розміру покарання хоча і може враховуватися судом при призначенні покарання, однак не є визначальною та не обмежує суд у реалізації своїх дискреційних повноважень, визначених законом про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційних скарг про суворість призначеного судом покарання, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

З огляду на вище викладене, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку у зв`язку з суворістю призначеного покарання, як на те вказують апелянти в своїх апеляційних скаргах, оскільки обставини, на які вони посилаються, як на такі, що пом`якшують покарання, місцевим судом враховані і підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання, як про це ставиться питання в апеляційних скаргах, не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченої судового рішення не встановлено.

Керуючись ст., ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 13 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку ДО Верховного Суду протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_10 ОСОБА_4