Справа №591/5140/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/7/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - бездіяльність слідчого, прокурора
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/5140/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26.07.2021 про відмову у задоволенні скарги на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних норм чинного законодавства та повідомлення про вчинення злочину,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його скарги в повному обсязі та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, оскільки слідчий суддя помилково у своєму рішенні послалась на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18), його заяви про внесення відомостей про злочини до ЄРДР підлягали безумовному задоволенню з урахуванням імперативності вимог ст. 214 КПК.

22.07.2021 до Зарічного районного суду м. Суми від ОСОБА_6 надійшла скарга в порядку ст. 306 КПК щодо бездіяльності заступника начальника ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР.

26.07.2021 ОСОБА_6 подав уточнену скаргу, яка, окрім вимог про зобов`язання заступника начальника ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 внести відомості до ЄРДР за його заявами та вчинення відповідних дій за вимогами його скарг: вих. № 07/11 від 07.07.2021; вих. № 04/17-СУ ЕУНП від 15.04.2021; вих. № 04/17-СУ ГУНП від 15.04.2021; вих. № 04/21-СУ ГУНП від 17.04.2021, містила ще й вимогу щодо зобов`язання заступника начальника ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 відповідно вимог ст. 220 КПК надати у встановленому законом порядку відповідь на клопотання повторно вих. 08/06 від 03.08.2020. Свої скарги ОСОБА_6 обґрунтував тим, що 15.07.2021 він звернувся до заступника начальника ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 із трьома заявами, які раніше скеровував начальнику ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 і у яких викладав обставини вчинення злочинів слідчими ОСОБА_12 і ОСОБА_13 при проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000076 від 09.06.2016, № 0000347 від 10.01.2013, № 000796 від 27.12.2012, просив внести до ЄРДР відомості про вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 382 КК. Також просив вчинити відповідні дії за вимогами його скарг від 07.07.2021, 15.04.2021, 17.04.2021.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26.07.2021 у задоволенні вказаної скарги ОСОБА_6 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що заяви ОСОБА_6 не містять об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях слідчих ознак кримінальних правопорушень, а вимога про надання відповіді на його повторне клопотання віх. 08/06 від 03.08.2020 в порядку ст. 220 КПК перебуває поза компетенцією особи, до якої її було звернуто та не є тими процесуальними діями, про які йдеться у ст. 220 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно ст. 6 і 19 Конституції України, органи судової влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ст. 55 Основного Закону кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналогічна вимога закріплена і у ч. 1 ст. 24 КПК, згідно якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, серед іншого, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому безпосередньо порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, прокуратури (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 306 КПК), а на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 КПК, з урахуванням положень глави 26 КПК (ч. 1 ст. 303 КПК). При цьому слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК); слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена особа на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язаний прийняти та зареєструвати заяву чи повідомлення про кримінальні правопорушення, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК); якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування (ч. 7 ст. 214 КПК).

У свою чергу, чинний КПК у ст. 38 закріпив систему органів досудового розслідування, що здійснюють досудове слідство і дізнання, зокрема досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: органів Національної поліції; органів безпеки; органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

За загальним правилом, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених КК, крім тих, що віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування (ч. 1 ст. 216 КПК).

Водночас, положеннями п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК встановлено, що досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівником правоохоронного органу здійснюють слідчі органів Державного бюро розслідувань.

Аналогічне положення визначення підслідності слідчих органів державного бюро розслідувань та завдання ДБР із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, закріплені нормами ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про Державне бюро розслідувань».

ОСОБА_6 звернувся до заступника начальника ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 із трьома заявами про вчинення злочинів слідчими СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 і ОСОБА_13 при проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000076 від 09.06.2016, № 0000347 від 10.01.2013, № 000796 від 27.12.2012, в яких він має статус потерпілої особи, та просив внести до ЄРДР відомості про вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 373, ч. 2 ст. 382 КК, а також вчинити відповідні дії за вимогами його скарг від 07.07.2021, 15.04.2021, 17.04.2021.

22.07.2021 ОСОБА_6 звернувся із скаргою на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних вимог чинного законодавства та повідомлення про вчинення злочину до Зарічного районного суду м. Суми, слідчий суддя якого, здійснивши її розгляд, відмовив своєю ухвалою в задоволенні цієї скарги.

Разом з тим, здійснивши аналіз наведеного вище кримінального процесуального законодавства України, колегія суддів приходить до переконання про його істотне порушення слідчим суддею суду першої інстанції, оскільки у своїй скарзі ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність посадових осіб ГУНП в Сумській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявами, а тому, виходячи з приписів ст. 214 КПК у взаємозв`язку з положеннями ст. 216 КПК, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач того органу, до компетенції якого належить розслідування певної категорії кримінальних правопорушень або ж прокурор (ч. 7 ст. 214 КПК).

В даному випадку, слідчий суддя, встановивши, що у заявах відсутні відомості відносно вчинення злочину, який був би підслідний ГУНП в Сумській області, відомостей про їх передачу до компетентного органу, мав спочатку вирішити питання стосовно підсудності вимог ОСОБА_6 Зарічному районному суду м. Суми.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчим суддею постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_6 - частковому задоволенню.

Після скасування ухвали судді суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_6 в задоволенні його скарги на бездіяльність заступника начальника ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР відносно слідчих Національної поліції, оскільки вказана у скарзі ОСОБА_6 службова особа не має процесуальних повноважень згідно чинного КПК для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК.

Що стосується вимог скарги ОСОБА_6 про необхідність проведення службової перевірки у кримінальних провадженнях № 0000076 від 09.06.2016, № 0000347 від 10.01.2013, № 000796 від 27.12.2012 і встановлення неефективності ведення слідчими досудових розслідувань, про відсторонення слідчих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 від проведення досудового розслідування та притягнення їх до відповідальності, звільнення з лав поліції з наданням відповідних висновків проведення службової перевірки, то вони є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки не є тими процесуальними діями, про які йдеться у ст. 220 КПК. Крім того, відповідно ч. 1-2 ст. 303 КПК, на досудовому провадженні визначеними особами можуть бути оскаржені лише такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником, а скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314-316 цього Кодексу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 26.07.2021 про відмову ОСОБА_6 у задоволенні його скарги на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних норм чинного законодавства та повідомлення про вчинення злочину - скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_6 в задоволенні його скарги на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних норм чинного законодавства та повідомлення про вчинення злочину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4