Справа № 555/549/22
Номер провадження 1-кп/555/58/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Березне кримінальне провадження №0000412 від 09.12.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

І.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 в кінці листопада місяця 2021 року в невстановлений слідством час, перебуваючи в середині приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , біля холодильника у вказаному приміщенні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та, бажаючи настання їх негативних наслідків, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на особисте незаконне збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку платіжної (банківської) кредитної карти, що обслуговується AT «А-Банк» № НОМЕР_1 , на звороті якої перебував пін-код від вказаної картки та згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1,31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом. тобто електронним платіжним документом, тримачем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 .

В подальшому, 01 грудня 2021 року, приблизно о 11 год. 16 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «А-Банк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , маючи пін-код доступу до картки, розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами таємно, шляхом зняття готівки через банкомат АБ "УКРГАЗБАНК", ТОВО 00108, ATM NCR 5887 UGB, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, здійснивши 1 (одну) операцію, викрав грошові кошти в сумі 1000.00 гри., які належать потерпілій ОСОБА_7 , чим завдав останній майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 01 грудня 2021 року, о 11 год. 22 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи протиправні дії, об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром, перебуваючи в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «А-Банк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , маючи пін-код доступу до картки, розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, таємно, шляхом зняття готівки через банкомат AT КБ «ПРИВАТБАНК», DN00, що розташований за адресою: м.Березне по вул.Андріївська, 46а, Рівненського району Рівненської області, здійснивши 1 (одну) операцію, викрав грошові кошти в сумі 1000,00 грн., які належать потерпілій ОСОБА_7 , чим завдав останній майнову шкоду на вищевказану суму.

Також, 01 грудня 2021 року, о 12 год. 13 хв., продовжуючи протиправні дії, об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром, ОСОБА_4 , перебуваючи в м.Березне по вул.Буховича,4а, Рівненського району Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи раніше викрадену банківську картку AT «А-Банк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_7 , маючи пін-код доступ до картки, розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, таємно, шляхом зняття готівки через банкомат AT КБ «ПРИВАТБАНК», DN00, що розташований за адресою: м. Березне по вул. Буховича. буд. 4а, Рівненського району Рівненської області, здійснивши 1 (одну) операцію, викрав грошові кошти в сумі 1000,00 грн., які належать потерпілій ОСОБА_7 , чим завдав останній майнову шкоду на вищевказану суму.

ІІ.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав та дав показання про те, що в кінці листопада 2021 року, конкретної дати пригадати не може, він прийшов до магазину, де працює його матір. Біля холодильника він помітив залишену без нагляду банківську картку, на які не було вказано прізвище власника, проте на звороті був зазначений пін-код. Він викрав картку і кілька днів зберігав її в себе. 01.12.2021 року він перевірив, що на картці залишок коштів становив близько 8000 грн. Йому терміново потрібні були грошові кошти у розмірі 3 000 грн. Він пішов до банкомату «УКРГАЗБАНК», розташованого біля магазину «Бочка» в м.Березнее, вставивши картку у банкомат, він відразу хотів зняти готівкові кошти у розмірі 3 000 грн., однак банкомат видав лише 1000, так як був встановлений ліміт для зняття готівки з картки. Після цього він пішов до банкомату «ПриватБанку», розташованого з іншої сторони магазину, однак і там зміг зняти лише 1000 грн. Далі він біля супермаркету по вул.Буховича в банкоматі він зміг зняти ще 1000 грн. Після цього грошові кошти в сумі 2750 грн. він сплатив у стоматологічному кабінеті та з карткою повернувся додому. У вчиненому щиро розкаявся, потерпілій повністю відшкодував заподіяні збитки.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, вказавши, що претензій до обвинуваченого не має, так як ОСОБА_4 відшкодував заподіяній їй збитки у розмірі 3000 грн., а також сплатив 500 грн.

Відповідно до протоколу огляду від 09.12.2021 року було оглянуто мобільний телефон потерпілої ОСОБА_7 марки «ergo», абонентський номер НОМЕР_2 . Під час огляду було встановлено, що 01.12.2021 року о 11 годині 16 хвилин надійшло смс-повідомлення від AT «А-Банк» про зняття з картки готівки у розмірі 1000 грн. з бакомату. Згодом о 11 годині 22 хвилини надійшло друге смс-повідомлення від AT «А-Банк» про зняття з картки готівки у розмірі 1000 грн. та о 12 годині 13 хвилин третє надійшло смс-повідомлення від AT «А-Банк» про зняття з картки готівки у розмірі 1000 грн.

Згідно протоколу огляду від 10.12.2021 року було оглянуто банківську картку AT «А-Банк» № НОМЕР_1 , яку добровільно для огляду надав ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого співпадають з об`єктивними даними, добутими при огляді місць події - банкомату «Укргазбанку», розташованого в АДРЕСА_2, банкомату AT КБ «ПРИВАТБАНК», DN00, що розташований за адресою: м. Березне по вул. Андріївська, буд. 46а, Рівненського району Рівненської області, банкомату AT КБ «ПРИВАТБАНК», DN00, що розташований за адресою: м.Березне по вул. Буховича.4а, Рівненського району Рівненської області (протоколи огляду місця події від 09.12.2021 року, від 31.01.2023 року).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.01.2021 обвинувачений добровільно показав та розказав про обставини заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 , які за змістом повністю відповідають показанням, що буде дані ОСОБА_4 в судовому засіданні.

ІІІ. Кваліфікація дій обвинуваченого.

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України при викладених у вироку обставинах.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 по факту заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 по епізоду 01.12.2021 року об 11 годині 16 хвилин кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та по епізодах 01.12.2021 року об 11 годині 22 хвилини та 01.12.2021 року об 12 годині 13 хвилин за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Сторона захисту вважає кваліфікацію дій ОСОБА_4 по епізодах 01.12.2021 року об 11 годині 22 хвилини та 01.12.2021 року об 12 годині 13 хвилин за ознакою повторності невірною. В даній ситуації, на думку захисту, має місце продовжувати злочин, який охоплює усі три епізоди заволодіння коштами потерпілої, адже вони усі були об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром - заволодіти грошовими коштами у сумі саме 3000 грн. Обвинувачений не зміг викрасти кошти з картки потерпілої відразу лише через встановлений банківський ліміт на видачу готівки, крім того, він знав, що на карті були кошти у розмірі близько 8000 грн., проте більше коштів не знімав. Таким чином, захисник вважає, що дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації лише за ч.1 ст.185 КК України.

Аналізуючи позицію сторони захисту суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Продовжуване кримінальне правопорушення зовні схоже на повторність тотожних кримінальних правопорушень тому, що також складається з кількох тотожних діянь. Але між ними є суттєві відмінності. Так, при продовжуваному кнримінальному правопорушенні особа має єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену загальну мету і єдиний умисел, об`єднує вчинені нею всі тотожні діяння, вчиненні діяння щодо одного й того ж предмета кримінального правопорушення, без значного розриву у часі. При повторному вчиненні тотожних кримінальних правопорушень кожен з них має суб`єктивну сторону і самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого кримінального правопорушення.

У даному випадку суд приймає до уваги, що вчинені ОСОБА_4 діяння стосувались одного і того ж предмета (коштів на картковому рахунку потерпілої) та між вчиненими діяннями був незначний розрив у часі (перший епізод було вчинено 01.12.2021 року о 11 годині 16 хвилин, другий того ж дня о 11 годині 22 хвилини та третій 01.12.2021 року о 12 годині 13 хвилин).

Вказані тотожні діяння були об`єднані єдиним злочинним наміром - заволодіти коштами саме у сумі 3000 грн. Після зняття готівкових коштів із банкомату у сумі 3000 грн. обвинуваченим більше не вчинялось дій щодо заволодіння майном потерпілої, хоча він достовірно знав, що на картковому рахунку ОСОБА_7 залишались кошти у розмірі близько 5 000 грн. Крім того, як вказував обвинувачений і під час досудового розслідування, і в судовому засіданні, саме через наявність ліміту на зняття готівкових коштів з картки потерпілої, він не зміг зняти потрібну йому суму відразу.

З урахуванням наведеного, суд погоджується із стороною захисту, що в даному випадку має місце продовжуване кримінальне правопорушення, а не повторність кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у крадіжці майна (грошових коштів) потерпілої ОСОБА_7 і по вказаних діяннях суд кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

ІV. Призначення покарання

4.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.

Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, а також, приймаючи до уваги, що особа вперше вчинила кримінальне правопорушення, позитивно характеризується, вважає можливим звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Сторона захисту, оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_4 , вважає, що особі має бути призначене покарання за ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу.

2.2. Мотиви призначення покарання судом.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини.

Згідно ч.2 ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, - ще щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.

Із медичної довідки КНП «Березнівська центральна районна лікарня» вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання особа характеризується позитивно.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість кримінальних правопорушень та їх наслідки, дані про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, його щире розкаяння, відшкодування заподіяних збитків, відсутність обставин, що обтяжують покарання приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

При цьому, суд вважає, що з урахуванням кількості епізодів протиправних діянь, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявності обставини, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують при призначенні остаточного покарання особі необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, і призначити покарання:

-- за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доході в громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.;

-- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази: банківську картку AT «А-Банк» № НОМЕР_1 - залишити у користування власника ОСОБА_7 ; оптичний диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1