Справа № 347/2009/23
Провадження № 1-кп/347/222/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000317 від 11.07.2023 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, житель та зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України, , освіта середня, не працевлаштований, не одружений, не депутат, без утриманців, згідно ст. 89 КК України не судимий

який, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

На початку червня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи у лісовому масиві в адміністративних межах села Люча, Косівського району, Івано-Франківської області, знайшов боєприпаси (патрони) у кількості 23 одиниці.

В подальшому, ОСОБА_4 , в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою № 576 КМ України від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом № 622 МВС України від 21.08.1998, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та розуміючи, що знайдені ним предмети є бойовими припасами передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, шляхом привласнення, незаконно придбав вказані предмети, переніс їх за місцем проживання, до приміщення житлового будинку в

АДРЕСА_1 , де зберігав без мети збуту, після чого перемістив вказані боєприпаси до помешкання за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду території домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 23 предмети, які відповідно до висновку експерта від 14.07.2023 є гвинтівочними патронами 7,62 - мм., центрального бою, із полегшеними кулями, промислового виробництва, призначені для стрільби з військової автоматичної зброї (автоматів та кулеметів), патронник яких розрахований під даний патрон, та є придатними для стрільби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Додатково пояснив, що дійсно знайшов вказані боєприпаси в лісовому масиві. Знав, і розумів, що знайдені ним предмети є боєприпасами, однак не знав, що за це передбачена кримінальна відповідальність. Планував, що в подальшому після знайдення віддасть вказані патрони в органи поліції, однак не здійснив цього. А зберігав за місцем проживання протягом 12 днів, аж поки боєприпаси в нього не вилучили працівники поліції.

Шкодує про вчинене, а також про те, що раніше не здав боєприпаси працівникам поліції. Просив суд його суворо не карати, ствердив, що зробив для себе правильні висновки, висловив жаль з приводу вчиненого, запевнив суд, що такого більше не повториться.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні та придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, по місцю реєстрації на ОСОБА_4 скарг до Вербовецького старостинського округу за час проживання не поступало. Характеризується добре, проживає в с. Вербовець разом із матір`ю, братом, сестрами та племінницею, що підтверджується довідкою №747 від 12.07.2023 року.

Згідно вироку Косівського районного суду від 22.07.2019 року ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок суду було прийнято до виконання військовою частиною НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_4 на той час був військовослужбовцем (лист 1734 від 08.09.2019 року та копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 №231 від 04.09.2019 року). Згідно листа Косівського РС ДУ «Центр пробації» у період часу з 22.07.2019 року по час надання відповіді (27.07.2023 року) вироки відносно ОСОБА_4 не надходили.

Згідно копії листа військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України солдат ОСОБА_4 самовільно залишив КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР де перебував на стаціонарному лікуванні. По даному факту проводиться досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Згідно копії листа керівника спеціалізованої прокуратури ОСОБА_6 , у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не повідомлялося про підозру, досудове розслідування триває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, та застосування до нього ст. 75 КК України, тобто - звільнення від відбування покарання з випробуванням, що найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вчиненим кримінальним правопорушенням шкода не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 349, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 , ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили у виді особистого зобов`язання залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи у розмірі 956 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13.07.2023 року на речові докази: 23 предмети зовні схожі на боєприпаси типу патрони.

Речові докази, а саме: 21 гвинтівочний патрон, калібру 7,62 - мм. -, які передано на зберігання до УЛМТЗ ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1