ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/312/23 Справа № 690/145/21 Категорія: ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000519 від 04.08.2020 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Юрківка Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.07.2003 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.289, ч.2 ст.286, ст.69, ст.124, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі; - 13.07.2005 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 9 днів;

- 01.02.2006 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 14.04.2010 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 29.04.2011 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 12.06.2013 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 8 днів;

- 10.07.2015 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 14.07.2017 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 5 днів;

- 22.01.2021 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.07.2022 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань до призначеного покарання зараховано покарання відбуте частково за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70, 72 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Початок терміну відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 вирішено рахувати з 07 лютого 2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили по даному судовому провадженню вирішено не обирати.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,-

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що в ніч з 03 на 04.08.2020 у невстановлений досудовим слідством час, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка, проник до підсобного приміщення, що належить ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_9 велосипед марки «Аіст», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-20/15824-ТВ від 24.12.2020 становить 1418,33 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, в ніч з 03 на 04.08.2020 у невстановлений досудовим слідством час, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зриву навісного замка, проник до підсобного приміщення, що належить ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належний ОСОБА_10 велосипед марки «Атлант», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-20/15786-ТВ від 30.12.2020 становить 4233,33 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на необхідність призначеного покарання на ч.4 ст.70 КК України на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.01.2021. Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком до призначеного покарання зарахувати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду 19.07.2022, який частково змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду 10.11.2022 та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. У вступній частині вироку вказати на наявність незнятих та не погашених судимостей, а саме, на його засудження за вироками: - 29.07.2003 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.289, ч.2 ст.286, ст.69, ст.124, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі; - 13.07.2005 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 9 днів; - 01.02.2006 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 14.04.2010 звільнений по відбуттю строку покарання; - 29.04.2011 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 12.06.2013 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 8 днів; 10.07.2015 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 14.07.2017 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 5 днів; - 22.01.2021 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 19.07.2022 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. Виключити з резолютивної частини вироку формулювання за призначеним покаранням від 22.01.2021. У решті вказаний вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що місцевим судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та постанови Пленуму ВСУ від 29.06.1990 №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму ВСУ з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», позаяк судом у вступній частині оскаржуваного вироку не зазначено дані щодо незнятих та непогашених судимостей ОСОБА_7 , а лише вказано останню судимість згідно з вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.01.2021 за ч.1 ст.125, ч.ч.2,3 ст.185 КК України.

Крім того, місцевим судом не враховано вирок Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.07.2022, яким ОСОБА_7 засуджено до 3 років 10 місяців позбавлення волі, натомість враховано вирок Ватутінського міського суду від 22.01.2021.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року скасувати.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що судом під час розгляду кримінального провадження порушено ряд норм КПК України, зокрема, ст.ст.8-10.

Зазначає, що досудовим слідством не встановлено ряд обставин по факту скоєння злочину. Під час судового розгляду кримінального провадження вину свою не визнавав та зазначав, що під час досудового слідства на нього тиснули працівники поліції для зізнання у злочині.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважає невмотивованими покази свідка ОСОБА_11 . Тоді як свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не вказали, що саме він скоїв інкримінований йому злочин.

26 квітня 2023 року на електронну адресу апеляційного суду від прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшли доповнення до апеляційної скарги в яких він просить вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на необхідність призначеного покарання на ч.4 ст.70 КК України на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.01.2021. Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком до призначеного покарання зарахувати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районого суду 19.07.2022, який частково змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду 10.11.2022 та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. У вступній частині вироку вказати на наявність незнятих та не погашених судимостей, а саме, на його засудження за вироками: - 29.07.2003 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.289, ч.2 ст.286, ст.69, ст.124, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі; - 13.07.2005 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 9 днів; - 01.02.2006 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 14.04.2010 звільнений по відбуттю строку покарання; - 29.04.2011 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 12.06.2013 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 8 днів; - 10.07.2015 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 14.07.2017 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 5 днів; - 22.01.2021 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 19.07.2022 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати у строк призначеного покарання частково відбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.07.2022, змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду 10.11.2022. У решті вказаний вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційної скарги та безпідставність апеляційних вимог з доповненнями прокурора, прокурора про задоволення його апеляційної скарги з доповненнями та безпідставність апеляційних вимог обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити, тоді як апеляційна скарга з доповненнями прокурора підлягає до задоволення.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст.94 КПК України.

Кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення, колегія суддів визнає правильною.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , заперечивши свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та показав, що велосипеди не викрадав, під час досудового слідства зізнався у вчиненні вказаного злочину під тиском працівників поліції. Однак доказів даним фактам суду не надав і з відповідними заявами до правоохоронних органів не звертався.

Незважаючи на зайняту ОСОБА_7 позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, вона підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, допитана місцевим судом свідок ОСОБА_12 показала, що вона вийшла з квартири на вулицю вранці, дати вона вже не пам`ятає і сусідка ОСОБА_14 їй сказала, що у них вкрали велосипед і хотіли відкрити їх підвал. Вона викликала поліцію, приїхала поліція і вона з сином, сусід ОСОБА_15 та працівники поліції спустилися в підвал. Їх підвал було пошкоджено. Працівники поліції знімали там відбитки. У сусідів вкрали жіночий велосипед, червоного кольору, який повернуто не було. Ця подія була приблизно на початку серпня місяця два роки тому.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_13 показала, що проживає в АДРЕСА_2 . Зранку у сусідів було викрадено велосипед. Вони про це нічого не знали, а ввечері вона попросила свого батька спуститися до підвалу, який зателефонував і сказав, що немає її велосипеда. В зв`язку із чим батько викликав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_16 показав, що проживає в АДРЕСА_3 . Коли він був вдома, то до мами зателефонувала сусідка з четвертого поверху та повідомила, що в них зламали підвал. Спустившись до підвалу, побачив сліди злому, але підвал не відкрили. Тоді як у сусідів вкрали велосипед. В його присутності працівники поліції робили огляд місця події. Подія була зранку близько 10.00 год. десь всередині липня, точно він не пам`ятає.

Також в суді першої інстанції надавала покази свідок ОСОБА_11 , яка показала, що деякий час спілкувалася з ОСОБА_7 , розпивали разом спиртні напої. Приблизно у зазначену в обвинувальному акті дату, в темну пору доби, вона та ОСОБА_7 підійшли до п`ятиповерхового будинку в м.Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, вона залишилась чекати на дворі, а ОСОБА_7 зайшов до під`їзду чи підвалу, вона вже не пам`ятає, звідки повернувся з велосипедом, а потім вивів ще один. На яких в подальшому вони вдвох поїхали до м.Кропивницький. Там один з велосипедів ОСОБА_7 продав за 300,00 грн. Один велосипед був червоний, а інший із загнутими ручками, типу спортивний.

Також винуватість ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були предметом безпосереднього дослідження судом першої інстанції, зокрема, даними:

- протоколами прийняття заяви від ОСОБА_9 , ОСОБА_17 від 04.08.2020 про вчинені кримінальні правопорушення;

- протоколами огляду місця події та фото-таблицями до них від 04.08.2020 згідно яких, було оглянуто підвальне приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки були вчинені крадіжки майна потерпілих;

- висновками експертів № СЕ-19/124-20/15824-ТВ від 24.12.2020 та № СЕ-19/124-20/15786-ТВ від 30.12.2020 згідно яких, ринкова вартість, бувшого у використанні, велосипеда марки «Аіст» жіночого типу, станом на 04.08.2020, могла становити 1418,33 грн., та ринкова вартість, бувшого у використанні, велосипеда марки «Formula Atlant 29», станом на 04.08.2020 могла становити 4233,33 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.01.2021 та відеозапису до нього згідно якого, ОСОБА_7 сам вказав на місце вчинення злочинів, розповів і показав на місці події обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, жодного тиску зі сторони працівників поліції на відеозаписі не вбачається.

Крім того письмові пояснення ОСОБА_7 відібрані на досудовому слідстві, покази з протоколу допиту підозрюваного від 20.01.2021 повністю співпадають із діями і показами, зафіксованими під час слідчого експерименту.

Наведені докази, які були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не вмотивованості показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги обвинуваченого про тиск на нього працівників поліції під час досудового слідства, оскільки з дослідженого місцевим судом протоколу проведення слідчого експерименту від 20.01.2021 та відеозапису до нього вбачається, що жодного тиску зі сторони працівників поліції не встановлено, та те, що ОСОБА_7 сам вказав на місце вчинення злочинів, розповів і показав на місці події обставини вчинення ним кримінальних правопорушень.

Крім того, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження прокурором ОСОБА_6 надано постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_18 про закриття кримінального провадження від 31.08.2023 якою кримінальне провадження № 0000020 від 21.04.2023 (за фактом застосування працівниками Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області до ОСОБА_7 морального тиску під час проведення з ним слідчого експерименту від 20.01.2021 у кримінальному провадженні № 0000519 за ч.3 ст.185 КК України) закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні службових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Також колегією суддів не встановлено під час розгляду даного кримінального провадження порушень судом першої інстанції відносно ОСОБА_7 вимог ст.ст.8-10 КПК України.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано загальні засади його призначення, передбачені ст.ст.50, 65 КК України та достатньо враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу винного, який характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, невизнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, думку сторони обвинувачення, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання та наявності обставини, що його обтяжує - рецидив злочинів, та обґрунтовано призначено покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на визначений судом строк.

Вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання за санкцією ч.2 ст.185 КК України обвинуваченим та прокурором в апеляційному порядку не оскаржується. Додаткових даних, що мають бути враховані при призначенні ОСОБА_7 покарання, ні обвинуваченим, а ні прокурором суду апеляційної інстанції не надано.

Даних про те, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_7 не може відбувати покарання у виді позбавлення волі, матеріали кримінального провадження не містять.

Що стосується призначення судом ОСОБА_7 остаточного покарання, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність і виходить з наступного.

За змістом п.4 ч.1 ст.409, п.1 та п.2 ч.1 ст.413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Призначення покарання за сукупністю злочинів, які вчинено до ухвалення попереднього вироку, врегульовано положеннями ч.4 ст.70 КК України, за змістом якої, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Як слідує з вироку суду першої інстанції, що наразі є предметом апеляційного перегляду, після призначення покарання за ч.3 ст.185 КК України, судом призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань та вирішено до призначеного покарання зарахувати покарання відбуте частково за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22 січня 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.125 , ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, місцевим судом не враховано, що вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.07.2022 ОСОБА_7 засуджено за кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання за: - ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; - ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.01.2021 та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.

З зазначеного слідує, що місцевий суд при ухваленні оскаржуваного вироку від 07.02.2023 помилково залишив поза увагою та не врахував положень ч.4 ст.70 КК України в частині необхідності зарахування у строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбутого ОСОБА_7 покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.07.2022.

Так, за вироком від 19.07.2022, який змінено ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.11.2022 ОСОБА_7 засуджено до покарання, яке слід відбувати реально та зараховано в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22 січня 2021 року, а саме, з 14.12.2020 по 18.07.2022, а відтак, ОСОБА_7 на час ухвалення вироку Ватутінського міського суду Черкаської області вже відбув частину покарання за попереднім вироком і ця частина відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України підлягала зарахуванню у строк остаточно призначеного покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.02.2023.

Тому ОСОБА_7 має бути призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком до призначеного покарання зарахувати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.07.2022, який частково змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.11.2022 та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Незважаючи на заміну судом апеляційної інстанції при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання із врахуванням іншого вироку місцевого суду, колегія суддів вважає достатнім таке покарання у визначених судом першої інстанції межах, визнаючи його справедливим, таким, що сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Суд апеляційної інстанції визнає доречними посилання прокурора щодо не зазначення у вступній частині вироку від 07.02.2023 усіх незнятих та непогашених судимостей ОСОБА_7 .

Зокрема, п.4 ч.2 ст.374 КПК України передбачено, що у вступній частині вироку судом зазначаються, в тому числі, інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

Пунктом 14 постанови Пленуму ВСУ від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» передбачено, що до відомостей про особу підсудного, які мають значення для справи і які належить зазначати у вступній частині вироку, належать дані про непогашені і незняті судимості.

Проте, володіючи даними про попередні незняті та непогашені судимості ОСОБА_7 , судом безпідставно не наведено їх у вступній частині судового рішення, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає виправленню судом апеляційної інстанції при перегляді вироку від 07.02.2023 в апеляційному порядку.

З огляду на допущені судом першої інстанції порушення, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок, передбачених п.2 ч.1 ст.407 КПК України.

Керуючись ст.404, п.2 ч.1 ст.407, ст.ст.409, 412, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, змінити.

Доповнити вступну частину вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 , непогашеними і незнятими судимостями, а саме на його засудження:

- 29.07.2003 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.289, ч.2 ст.286, ст.69, ст.124, ч.3 ст.185, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі; - 13.07.2005 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 3 місяці 9 днів;

- 01.02.2006 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 14.04.2010 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 29.04.2011 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 12.06.2013 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 8 днів;

- 10.07.2015 Катеринопільським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 14.07.2017 умовно-достроково звільнений, невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 5 днів;

- 22.01.2021 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.07.2022 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі.

Виключити з резолютивної частини вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року посилання на необхідність призначеного покарання на ч.4 ст.70 КК України на вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.01.2021.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком до призначеного покарання зарахувати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду 19.07.2022, який частково змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду 10.11.2022 та остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати у строк призначеного покарання частково відбуте покарання за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 19.07.2022, змінений ухвалою Черкаського апеляційного суду 10.11.2022.

У решті вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України, а засудженим ОСОБА_7 , в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді