Справа № 579/1449/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2023 р. Кролевецький районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кролевець клопотання прокурора Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000001 від 11.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

11 липня 2023 року прокурор звернулася з клопотанням, в якому просила закрити кримінальне провадження №0000001 від 11.04.2015 на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України. Мотивувала клопотання тим, що у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось досудове розслідування за ч.1 ст. 190 КК України, під час проведення якого було виконано ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: допитано свідка ОСОБА_6 , направлено ряд запитів до Кролевецької міської ради Сумської області, оперативному підрозділу надано доручення на встановлення особи посадових осіб виконавчого комітету Кролевецької міської ради, які могли бути причетними до скоєння кримінального правопорушення. Крім того, на виконання ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 07.07.2023 року, було проведено допити свідків ОСОБА_7 , який працював у 2008 році на посаді директора КП «Кролевецьке РБТІ», ОСОБА_8 , яка у 2008 році працювала на посаді інженера архітектурно-планувального підприємства, у ході яких свідки стверджували, що у ході виділення землі та виготовлення проекту землеустрою ділянки, наданої ОСОБА_9 , було дотримано усіх необхідних вимог чинного законодавства. Встановлено неможливість проведення одночасного допиту ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 відмовляються від одночасного допиту і підтверджують раніше надані покази по справі. Крім того, у матеріалах справи наявна довідка Кролевецької ЦРЛ від 05.12.2017 року про те, що ОСОБА_10 дійсно перебуває на обліку лікаря психіатра з діагнозом біполярний афективний розлад з 1991 року. На даний час закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності, осіб, які вчинили злочин, не встановлено, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалось.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Доповнила, що 07.07.2023 року судом уже було відмовлено у задоволенні клопотання про закриття вказаного кримінального провадження, визначено ряд недоліків у проведенні досудового розслідування, які на даний час, на думку прокурора, усунено. Що стосується документів, на підставі яких було ухвалено рішення про надання дозволу ОСОБА_9 на приватизацію земельної ділянки площею 0,005 га за адресою АДРЕСА_1 , пояснила, що на даний час вказані документи знаходяться у матеріалах цивільної справи 1809/1130/2012 провадження 2/1809/324/2012 і їх можна дослідити у судовому засіданні у разі їх витребування з архіву суду.

Потерпіла та представник потерпілої в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Вважали, що за час досудового розслідування слідчі дії у тому обсязі, який був би достатній для встановлення об`єктивної істини по справі, зокрема, і ті, про проведення яких надано вказівку слідчим суддею при скасуванні постанов слідчого про закриття кримінального провадження, не проведені. Наголосили, що за період досудового розслідування кримінального провадження неодноразово слідчі органи намагалися закрити кримінальне провадження, не проводячи розслідування або проводячи його не ефективно. Постанови про закриття кримінального провадження скасовувалися, при цьому слідчим і дізнавачам надавалися вказівки на проведення конкретних слідчих дій, які, однак, не виконані до цього часу. Вважали, що необхідно провести одночасний допит ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; допитати посадових осіб Кролевецької міської ради Сумської області, які причетні до прийняття рішення від 18.12.2008 року про надання ОСОБА_9 дозволу на будівництво гаража; не витребувано у виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області всіх документів, на підставі яких було передано земельну ділянку площею 0,0050 га за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_9 , а також посадових осіб та КП «Кролевецьке РБТІ», які виконували роботи із документального оформлення будівництва гаража на вказаній земельній ділянці.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000001 від 11.04.2015, матеріали цивільної справи 1809/1130/2012 провадження 2/1809/324/2012, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 11.04.2015 року на підставі ухвали слідчого судді від 10.04.2015 року внесено до ЄРДР відомості про те, що ОСОБА_9 та посадові особи Кролевецької міської ради, шляхом приватизації, незаконно заволоділи земельною ділянкою та гаражем, за адресою АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 190 КК України, номер кримінального провадження №0000001.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування та матеріалів дослідженої судом цивільної справи 1809/1130/2012 провадження 2/1809/324/2012, ОСОБА_10 належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування: від 1.12.1969 року, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою за р.№2088 та від 19.11.1975 року, посвідченого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 19.11.1975 року за р.№2204, а також свідоцтва про право на спадщину, виданого Кролевецькою державною нотаріальною конторою 5.09.1969 року за р.№1618. Право на приватизацію присадибної земельної ділянки не реалізовано.

8 лютого 2002 року ОСОБА_10 звернулась у Кролевецьку міську раду із заявою, що не заперечує проти надання у власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,0050 га за рахунок її земельної ділянки. На підставі поданої ОСОБА_10 заяви за рішенням Кролевецької міської ради від 20.03.2008 року припинено право постійного користування ОСОБА_10 частиною земельної ділянки площею 0,0050 га, розташованої по АДРЕСА_1 , та передано її до земель не наданих у власність або постійне користування у межах м.Кролевець.

У лютому 2008 року до Кролевецької міськради з письмовою заявою звернувся син ОСОБА_10 ОСОБА_9 , у якій просив надати йому у власність земельну ділянку для будівництва гаража по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кролевецької міської ради від 29.10.2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_9 для індивідуального гаражного будівництва по АДРЕСА_1 ; надано безоплатно у власність ОСОБА_9 за рахунок земель Кролевецької міськради (землі не надані у власність чи користування) земельну ділянку загальною площею 0,0050 га, у т.ч. забудовані землі (під житловою забудовою) 0,0050 га індивідуального гаражного будівництва по АДРЕСА_1 та внесено його до книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано у власність земельні ділянки; видано ОСОБА_9 державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0050 га по АДРЕСА_1 для індивідуального гаражного будівництва серії НОМЕР_1 від 16.12.2008 року.

Рішенням виконкому Кролевецької міської ради від 18.12.2008 року №481 ОСОБА_9 надано дозвіл побудувати гараж на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка знаходиться в його власності.

У матеріалах справи наявна довідка Кролевецької ЦРЛ від 05.12.2017 року про те, що ОСОБА_10 дійсно перебуває на обліку лікаря психіатра з діагнозом біполярний афективний розлад з 1991 року, а у матеріалах дослідженої судом цивільної справи міститься довідка МСЕК №018112, згідно з якою ОСОБА_10 є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Відповідно до п.11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 року №18/5, (яка діяла на час посвідчення договорів дарування у 2002 році) та п.14 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004 року №20/5, (яка діяла на час посвідчення договору дарування у 2011 році) при посвідченні правочину визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть участь у ньому.

У договорах дарування, укладених між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у 2002 та 2011 роках, нотаріусом зазначено, що дієздатність сторін перевірено. Таким чином, те, що ОСОБА_10 страждає на психічне захворювання, у зв`язку з чим не усвідомлювала значення своїх дій, відмовляючись від указаної вище земельної ділянки, не підтверджується доказами та спростовується матеріалами справи.

Прокурор просить закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається за наявності одночасно двох підстав: якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В даному випадку, злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів досудового розслідування, рішення, яке потерпіла вважає прийнятим із порушенням чинного законодавства, ухвалено 18.12.2008 року, таким чином із моменту скоєння діяння, яке підлягає розслідуванню, на день розгляду клопотання минуло понад 14 років.

Строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення згідно зі змістом клопотання прокурора закінчився 11.04.2018 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що проведеними слідчими діями не вдалось встановити осіб, які вчинили вказаний злочин, на підтвердження чого прокурор вказала, що підозра жодній особі вручена не була, а у діях ОСОБА_9 не встановлено ознак кримінального правопорушення. На запитання суду доповнила, що неодноразово виносилися постанови про закриття кримінального провадження, проте оскільки щоразу такі постанови скасовувалися, вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження саме на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

З висновками прокурора суд не може погодитися з таких підстав.

Згідно п.1 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності події кримінального правопорушення, а згідно п.2 ч. 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі щодо підозрюваного, з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини.

В той же час, підстави, з яких кримінальне провадження закривається судом, передбачені ч.2 ст.284 КПК України, до них входить і п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Однак у положенні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Вказана позиція відповідає позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду при розгляді справи №397/42/20 від 23.02.2021 року.

Як у постановах про закриття кримінального провадження, винесених слідчими та дізнавачем, так і у клопотанні прокурора йдеться про те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що в діях ОСОБА_9 та посадових осіб Кролевецької міської ради Сумської області прямого умислу, корисливих мотивів чи мети щодо обману чи зловживання довірою не встановлено, в їх діях відсутній склад будь-якого кримінального правопорушення. При цьому як слідчі органи, так і прокурор від моменту порушення кримінального провадження були повідомлені про те, що потерпіла вбачає наявність кримінального правопорушення у діях саме ОСОБА_9 , а в ході досудового розслідування дізнавачем одержано копії документів, у яких міститься перелік посадових осіб виконавчого комітету, якими було ухвалено рішення №481 від 18.12.2008 року. Таким чином, суд не погоджується з повідомленням про те, що слідством та дізнанням не встановлено осіб, що вчинили кримінальне правопорушення. Тим самим, суд позбавлений можливості постановити ухвалу про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ст. 223 ч. 1 КПК України слідчі розшукові дії є діями спрямованими на отримання (збирання доказів) або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

За приписами ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ч.1 ст.91 КПК України.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Приписами ст.93 КПК України передбачено збирання доказів сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 19 ч.1 ст.3 КПК України слідчий з боку обвинувачення є стороною кримінального провадження.

Вимоги, передбачені ч.2 ст.9, ст.91, ст.93 КПК України, сектором дізнання при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0000001 дотримані.

Враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення даного злочину пройшло більше ніж чотирнадцять років, а осіб, що вчинили злочин, не встановлено, тому суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити та зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Керуючись п.1, 3-1 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 - відмовити.

Зобов`язати прокурора винести постанову, якою закрити кримінальне провадження №0000001 від 11.04.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кролевецький районний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1