Номер провадження: 11-сс/813/1322/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436?2, ч.1 ст.161 КК України,

встановив:

В провадженні СВ Управління СБ України в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000175 від 27.10.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161, ч.2 ст.109, ч.3 ст.109 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436?2, ч.1 ст.161 КК України, скоєних за наступних обставин.

В листопаді 2021 року у громадянина України ОСОБА_8 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні і переслідував мету її зміни в антиконституційний спосіб, виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, вчинених з метою насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.

На виконання свого злочинного умислу, 24.11.2021 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці - навпроти Будинку Верховної Ради України за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, буд.5, діючи умисно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, публічно виступаючи на мітингу перед необмеженим колом осіб, виголосив промову наступного змісту:

«Слава нації Смерть ворогам!Україна понад усе!

Народ України, вдячний вам за те, що я стою перед вами….

Мене звати ОСОБА_8 . Громадська організація «ОСОБА_8 Україна понад усе». Ми приїхали з Одеси…

Я вдячний вам. Згідно Конституції України ви є влада безпосередня. Так?

Те що на сьогоднішній день з нами відбувається, те що порушується закони України, конституційні наші права, статті Конституції України - 3, 5, 8, 28, 33, 64.

На сьогоднішній день йде повалення конституційного ладу. Той пацан з 95-го кварталу - ОСОБА_10 , займається поваленням конституційного ладу. Він є зрадник…

Ганьба такому президенту. Ганьба! Ганьба! Ганьба! Ганьба!

Верховна Рада України на сьогоднішній день є верховною зрадою! Ганьба!

Дивлячись на те, які закони приймаються на сьогоднішній день - це йде знищення народу України. Ганьба!

Народ України - ви є влада! Пам`ятайте про це. На сьогоднішній день в нашій верховній зраді засіли «жиди» і вони знищують народ України…

Народ України пора брати владу в свої руки. Пора вигнати їх з нашої Верховної Ради!...

Тому моя пропозиція. Шановний народ України, як влада безпосередня, пора розбивати палатки і цим варварам, які засіли в нашій Верховній Раді блокувати роботу, бо ця їхня робота йде на знищення нашого народу. Цими нормами карантину, якими вони заявляють. ОСОБА_10 заявив - всі будуть вакциновані. Я проти цього, щоб мене вакцинували - а ви?...

Знаєте, на сьогоднішній день відбувається - що наших побратимів починають садити в тюрьму. Ми бачимо, ОСОБА_12 посадили в тюрьму. Волю ОСОБА_12. Ганьба такій владі! Ганьба! Ганьба! Ганьба! Ганьба! Дякую побратими!

Пора розміщувати палатки і блокувати верховну зраду."

При цьому, ОСОБА_8 надав невстановленій особі вказівку записати його промову на відеозапис, з метою її подальшого розповсюдження серед необмеженого кола осіб через мережу Інтернет.

У подальшому, 25.11.2021 року, о 00:21 год., ОСОБА_8 , знаходячись в м. Одесі (точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), діючи умисно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, використовуючи власний мобільний телефон марки OPPO, модель CPH 2333, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» за номером телефону НОМЕР_4 , а також під іменем « ОСОБА_8 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_5 , розповсюдив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відеозапис вищевказаної промови.

Розповсюджене ОСОБА_8 повідомлення із вказаним відеозаписом автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на його telegram-канал «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 10.12.2021 року в розділі «Підписники» telegram-каналу «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 320 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 244.

Згідно з висновком експерта зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України Управління СБ України в Одеській області № 68 від 17.01.2022 року за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, у проголошеній і розповсюдженій ОСОБА_8 промові наявні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, які суперечать ст.ст. 5, 6, 69, 71 Конституції України.

Так, стаття 5 Конституції України визначає, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Стаття 69 Конституції України визначає, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Згідно зі статтею 71 Конституції України, вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 30.11.2021 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_8 , знаходячись у громадському місці - на центральній площі м. Києва, Майдані Незалежності, діючи умисно, повторно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, публічно виступаючи на мітингу перед необмеженим колом осіб, виголосив промову наступного змісту:

«Безпосередньо так написано в Конституції України. Це так?

Що на сьогоднішній день відбувається? На сьогоднішній день знищують нашу державу. Знищують наш народ - народ України. Це так?.

Що ми бачимо - народ України обікрали. Вкрали всі наші заводи, підприємства, нашу енергетичну систему, газову систему, теплосистему. Так?...

На сьогоднішній день відбувається знищення нашого народу. Тим введенням карантину порушуються повністю права людей. Права і свободи нас з вами. Повністю порушується Конституція України - статті 3, 5, 8, 28, 33, 24, 46, 64.

Шановна громада, народ України - влада! Ми з вами дивимся на те, як нас знищують. Ті «жиди», які засіли в Верховній Раді. Те що вони з нас обікрали, а щас вони хочуть знищити путьом вакцинації.

Вони хочуть знищити, навіщо вам платити субсидії, навіщо вас лічити, якщо вам можна поставити насильно вакцину.

Дивіться що відбувається, на Майдані Незалежності України «Хануку» ставлять!

Це що це таке. Народ України пора вставати, пора заявити імпічмент ОСОБА_10 , тому що це ворог українського народу. Імпічмент ОСОБА_10 . Імпічмент ОСОБА_10 . Імпічмент ОСОБА_10 . Ганьба…

Верховна Рада наша перетворилась на верховну зраду. Ті закони, які пишуться, вони є повністю протиконституційними, вони є протинародними. Ганьба Верховній зраді…

Влада . Ви є влада - народ. Пора брати владу в свої руки і керувати в своїй хаті. Нам, українцям, а не тим «жидам», які засіли в нашій владі. Слава України! Слава нації! Україна - понад усе!

Дякую! ОСОБА_8 …»

При цьому, ОСОБА_8 надав невстановленій особі вказівку записати його промову на відеозапис, з метою її подальшого розповсюдження серед необмеженого кола осіб через мережу Інтернет.

У подальшому, 06.12.2021 року, о 12:08 год., ОСОБА_8 , знаходячись в м. Одесі (точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), діючи умисно, повторно, маючи умисел на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, переслідуючи протиправну мету схилення невизначеної, але значної кількості осіб до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення встановленого Конституцією України і законами України порядку створення і діяльності вищих органів державної влади, створення загрози національній безпеці України, використовуючи власний мобільний телефон марки OPPO, модель CPH 2333, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» за номером телефону НОМЕР_4 , а також під іменем « ОСОБА_8 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_5 , розповсюдив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), відеозапис вищевказаної промови.

Розповсюджене ОСОБА_8 повідомлення із вказаним відеозаписом автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на його telegram-канал «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 10.12.2021 року в розділі «Підписники» telegram-каналу «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 320 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 451.

Згідно з висновком експерта зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України Управління СБ України в Одеській області № 68 від 17.01.2022 року за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, у проголошеній і розповсюдженій ОСОБА_8 промові наявні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, які суперечать ст.ст. 5, 6, 69, 71 Конституції України.

Так, стаття 5 Конституції України визначає, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Стаття 69 Конституції України визначає, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії.

Згідно зі статтею 71 Конституції України, вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, вчинені повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.10.1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 року №36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 року №2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24.12.1970 року №2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 1612.1970 року №2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14.12.1974 року №3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 року №3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 01.08.1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24.08.1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949 року, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954 року, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року, о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_17 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2022 року у ОСОБА_8 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні, виник злочинний умисел, направлений на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На виконання свого злочинного умислу, 15.08.2022 року, о 16:09 год., ОСОБА_8 , знаходячись в м. Одесі (точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), діючи умисно, маючи умисел на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у мережі Інтернет, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, використовуючи власний мобільний телефон марки OPPO, модель CPH 2333, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» за номером телефону НОМЕР_4 , а також під іменем « ОСОБА_8 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_5 , поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), публікацію наступного змісту: « ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) Цікаво, чим так прославився, що в його честь назвали спецоперацію ???".

Розповсюджене ОСОБА_8 повідомлення із вказаною публікацією автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на його telegram-канал «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 04.05.2023 року в розділі «Підписники» telegram-каналу «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 299 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 163.

Згідно з висновком експерта зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України Управління СБ України в Одеській області № 135 від 01.05.2023 року за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, у вищезазначеній публікації, поширеній ОСОБА_8 у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 05.01.2023 року, о 01:44 год., ОСОБА_8 , знаходячись в м. Одесі (точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), діючи умисно, повторно, маючи умисел на виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у мережі Інтернет, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, використовуючи власний мобільний телефон марки OPPO, модель CPH 2333, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» за номером телефону НОМЕР_4 , а також під іменем « ОСОБА_8 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_5 , поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), публікацію наступного змісту: фотографічне зображення Президента України ОСОБА_10 , під зображенням текст «Все нормальные люди понимают, что ОСОБА_10 враг украинского Народу. Ни один здравомыслящий человек не станет возражать, что ОСОБА_10 виновен в широкомасштабном нападении Российской федерации на ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Розповсюджене ОСОБА_8 повідомлення із вказаною публікацією автоматично надійшло як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на його telegram-канал «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також було доступне для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 04.05.2023 року в розділі «Підписники» telegram-каналу «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 299 користувачів (абонентів), кількість переглядів - 214.

Згідно з висновком експерта зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України Управління СБ України в Одеській області №135 від 01.05.2023 року за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, у вищезазначеній публікації, поширеній ОСОБА_8 у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно.

Крім того, в лютому-березні 2022 року у ОСОБА_8 , який був невдоволений чинною державною владою в Україні, виник злочинний умисел, направлений на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

На виконання свого злочинного умислу, у період з 01.03.2022 року по 02.03.2022 року, ОСОБА_8 , знаходячись в м. Одесі (точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), діючи умисно, маючи умисел на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у мережі Інтернет, може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності, порушення рівності громадян у їх конституційних правах, використовуючи власний мобільний телефон марки OPPO, модель CPH 2333, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , номери телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «Telegram» за номером телефону НОМЕР_4 , а також під іменем « ОСОБА_8 », прив`язаним до його номера телефону НОМЕР_5 , поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), публікації наступного змісту:

- 01.03.2022 року, о 02:05 год., - три відеозаписи, на яких зображені публічні виступи Президента України ОСОБА_20 , Президента України ОСОБА_10 , під відеозаписами текст «Один жид це біда, два жида це війна! Народ України! Досить паразитам хазяйнувати у нашому домі» (кількість переглядів - 565);

- 01.03.2022 року, о 21:16 год., - відеозапис, на якому зображений публічний виступ особи, яка представилась ОСОБА_21 , під відеозаписом текст «Да проклянут Народы земли вас жиды и ваш же Бог отвернется от вас, за войну славянского народу. Ибо Бог со мной, и говорю Я вам жидам, сотрут вас жидов до последнего колена, Бабий яр будет каплей в море. Да проклят Богом ваш народ» (кількість переглядів - 1200);

- 02.03.2022 року, о 02:14 год., - відеозаписи і фотографії, на яких зображені Президент України ОСОБА_10 , Прем`єр-міністр України ОСОБА_23 , Голова Верховної Ради України ОСОБА_24 , Президент України ОСОБА_20 , колишній Прем`єр-міністр України ОСОБА_26 , колишня народна депутатка України ОСОБА_27 , речник Одеської обласної державної (військової) адміністрації ОСОБА_28 , під відеозаписами і фотографіями текст «Жиди да проклянуть вас ваші Боги, а народи землі знищать вас до останнього коліна! После нашей Победы, в Херсоне в Сиреневом Парке будет воздвигнут Мемориал мужеству и смелости защитником города, которые с голыми руками, с одними лишь коктейлями «Молотова» пытались остановить бронеколонну фашистских оккупантов. Они все погибли и никто не хотел пощады. На это нельзя смотреть без слез. Мы никогда этого не забудем и никогда не простим!" (кількість переглядів - 193)

Розповсюджені ОСОБА_8 повідомлення із вказаними публікаціями автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджеру «Telegram», підписаним на його telegram-канал «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола користувачів мережі Інтернет.

Станом на 04.05.2023 року в розділі «Підписники» telegram-каналу «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) були наявні 299 користувачів (абонентів).

Згідно з висновком експерта зонального експертного сектора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України Управління СБ України в Одеській області № 135 від 01.05.2023 року за результатами проведення судової лінгвістичної експертизи, у вищезазначених публікаціях, поширених ОСОБА_8 у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) «журнал «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), міститься розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, ОСОБА_8 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України - порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, релігійної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, за ознаками - умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

12.05.2023 року ОСОБА_8 було затримано органом досудового розслідування в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України.

13.05.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 10.07.2023 року (справа №522/21065/21, провадження №1-кс/522/2918/23), яка згідно інформації з ЄДРСР ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.06.2023 року залишена без змін (провадження апеляційного суду №11-сс/813/948/23).

06.07.2023 року слідчий в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_29 звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України, раніше встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Слідчий вважає, що продовжують існувати ризики: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; знищення, приховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, що мають значення у кримінальному провадженні; незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється. Завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного не представляється можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні, зокрема: отримати матеріали тимчасових доступів до речей та документів операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «ВФ Україна» за номерами телефонів ОСОБА_8 , здійснити їх аналіз; виконати вимоги, передбачені ст.ст.290, 291 КПК України; та інші слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні.

Згідно інформації з ЄДРСР ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 12.09.2023 року (справа № 522/21065/21, провадження №1-кс/522/4261/23).

Оскарженою ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року задоволено клопотання слідчого та підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком, до 60 (шістдесяти) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.09.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України, а раніше встановлені ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшилися та не відпали, а саме ризики: можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконного його впливу на свідків у кримінальному провадженні; а також вчинення ним нового кримінального правопорушення. Врахувавши вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, врахувавши норми ч.6 ст.176, 183 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, закрити кримінальне провадження №0000175 від 27.10.2021 року та звільнити його з-під варти.

Підозрюваний посилається на необґрунтованість та невмотивованість оскарженої ухвали, з огляду на ненадання слідчим суддею належної оцінки доказам на предмет їх допустимості та достовірності, не враховано незаконність проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, та відсутність обґрунтованої підозри. Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 долучив до апеляційної скарги окреме клопотання про визнання недопустимими докази у кримінальному провадженні.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Згідно ч.6 ст.176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Тобто законодавцем визначено, що під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.109 КК України, за наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, без визначення розміру застави.

З матеріалів судового провадження вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436?2, ч.1 ст.161 КК України.

Питання обґрунтованості підозри детально досліджувалось при обранні слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого було встановлено, що докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

В рішенні ЄСПЛ «Ферарі-Браво проти Італії», Суд зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання/продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколу огляду від 13.04.2023 року; висновку експерта №68 від 17.01.2022 року; протоколу огляду від 04.05.2023 року; висновку експерта №135 від 01.05.2023 року та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності, що долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею; вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Дослідивши долучені до клопотання слідчого докази, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав передбачених ст.87 КПК для визнання цих доказів недопустимими, не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання слідчого докази, на які міститься посилання в оскарженій ухвалі слідчого судді, є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які на даній стадії досудового розслідування можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний ОСОБА_8 можливо вчинив інкриміновані йому злочини:

- за ч.2 ст.109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій;

- за ч.3 ст.109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, вчинені повторно;

- за ч.2 ст.436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- за ч.3 ст.436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно;

- за ч.1 ст.161 КК України - порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, релігійної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, за ознаками - умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

Долучені до клопотання докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

З огляду на викладене, на даній стадії досудового розслідування, апеляційний суд визнає непереконливими доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на доводи підозрюваного ОСОБА_8 стосовно того, що мобільний телефон, на який міститься посилання в підозрі, згідно наданої підозрюваним копії фіскального чеку придбаний 14.01.2023 року, тобто вже після дат інкримінованих злочинів, які за версією органу досудового розслідування були вчиненні у 2021 та 2022 роках, та ніби не міг бути використаний для скоєння злочинів. Однак, вказані доводи підозрюваного вочевидь не спростовують можливого скоєння останнім всіх інших епізодів інкримінованих йому злочинів, а підтвердження чи спростування використання підозрюваним ОСОБА_8 того чи іншого мобільного телефону, певної його моделі з відповідними технічними характеристиками, має бути перевірено та встановлено в ході подальшого досудового розслідування та судового розгляду по суті, у разі звернення органом досудового розслідування до суду з обвинувальним актом.

Стороною захисту не наведено фактів та не долучено доказів, які очевидно та об`єктивно спростовували б версію органу досудового розслідування щодо обставин кримінального провадження, викладених в повідомлені про підозру, а остаточна оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, та оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального судового рішення.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме те, що: підозрюваний, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у разі доведеності його вини у вчиненні зокрема тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; здійснити незаконний вплив на свідків, виправдовує необхідність продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 та дає апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість оскарженої ухвали слідчого судді.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування, апеляційний суд визнає безпідставними доводи підозрюваного щодо необґрунтованості підозри.

Доводи підозрюваного ОСОБА_8 про те, що кримінальне провадження відносно нього було сфабриковано, обшук за місцем мешкання та його затримання було здійснено не через вчинення ним злочинів, а як помста за його звернення до СБУ із заявою про скоєний злочин та оскарження ним невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення злочину, колегія суддів на даній стадії визнає непереконливими, оскільки вони потребують додаткової перевірки на стадії досудового розслідування.

Твердження підозрюваного про недопустимість доказів у кримінальному провадженні, зокрема висновків експерта, з посиланням на те, що слідчі дії проводились в рамках кримінального провадження №0000175 відносно іншої особи, до якого він не має ніякого відношення, а також незаконність постанови Одеської обласної прокуратури від 12.05.2023 року про об`єднання кримінальних проваджень з інкримінованими йому 5 епізодами злочинів, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки кримінальним процесуальним законодавством, а саме ст.217 КПК закріплена можливість об`єднання та виділення матеріалів досудового розслідування у передбачених законом випадках, а стороною захисту не надано апеляційному суду доказів на підтвердження допущених порушень.

Доводи підозрюваного про необґрунтованість його обвинувачення з посиланням на ст.62 Конституції України, а саме на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, колегія суддів визнає неспроможними, оскільки станом на даний час ОСОБА_8 у кримінальному провадженні має статус підозрюваного, триває досудове розслідування, обвинувачений акт до суду не передавався, а тому стверджувати про обґрунтованість чи необґрунтованість обвинувачення передчасно.

Апеляційний суд звертає увагу сторони захисту на те, що на даній стадії кримінального провадження не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, а лише вирішується питання про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу, та продовження або відсутності існування раніше встановлених ризиків.

Що стосується доводів підозрюваного ОСОБА_8 про наявність підстав для закриття кримінального провадження апеляційним судом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Глава 24 КПК регулює питання щодо закінчення досудового розслідування, а також порядок та підстави продовження строку досудового розслідування. Зокрема, параграф 1 згаданої Глави регламентує форми закінчення досудового розслідування.

Статтею 284 КПК закріплено підстави, порядок та суб`єктів наділених правом на закриття кримінального провадження.

Системне тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284 КПК, свідчить про те, що наразі при перегляді ухвали слідчого судді щодо законності обрання/продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 апеляційний суд не наділений повноваженнями закриття кримінального провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування.

Право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, та його реалізація відбувається у формі прийняття ним відповідного процесуального рішення. Закриття кримінального провадження є лише однією із форм закінчення досудового розслідування.

Закрити кримінальне провадження також наділений суд у випадках, чітко визначених ст.284 КПК.

Тобто, закриття кримінального провадження можливе лише в чітко визначених кримінальним процесуальним законодавством випадках, з дотриманням встановленого порядку, та певним колом процесуальних суб`єктів, наділених такими повноваженнями, з урахуванням стадії провадження.

Таким чином, у разі вирішення питання колегією суддів станом на даний час про визнання доказів недопустимими та про наявність чи відсутність підстав для закриття кримінального провадження, свідчитиме про вихід апеляційного суду за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду апеляційної скарги підозрюваного на ухвалу слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу, що є недопустимим.

Доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК, які зазначені в оскарженій ухвалі, апеляційний суд визнає також необґрунтованими, з огляду на таке.

Підставою застосування та продовження застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Питання щодо існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_8 детально досліджувалось при обранні відносно останнього запобіжного заходу, а тому з урахуванням обставин інкримінованого злочину, тяжкості можливого покарання та особи підозрюваного, станом на даний час ризик переховування підозрюваного, на думку апеляційного суду, не знизився та продовжує існувати.

Апеляційний суду враховує, що згідно матеріалів судової справи ОСОБА_8 неодноразово перетинав державний кордон України.

Так, повідомленням ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 16.05.2023 року, з БД ДПСУ «Аркан» встановлено, що ОСОБА_8 2017 року перетинав державний кордон України, а саме 25.05.2017 року виїзд (РФ - ПП «Конотоп», залізничним транспортом - «Одеса-Москва»), 01.06.2017 році в`їзд (РФ - ПП «Хутір-Михайлівський», залізничним транспортом «Москва-Кишинів») (а.с.105).

Крім того, у 2022 році, вже під час збройної агресії РФ проти України, ОСОБА_8 також перетинав державний кордон України, а саме: 21.05.2022 року (пункт пропуску «Мостиська», виїзд «35 Одеса-Перемишль»), 29.06.2022 року (пункт пропуску «Шегині», в`їзд, пішохід), що підтверджується довідкою №65/16/2696 від 15.05.2023 року Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.104).

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_8 не заперечував того факту, що неодноразово покидав територію України з різних сімейних обставин.

Тобто, встановленою є та обставина, що ОСОБА_8 , який є військовозобов`язаним, здійснював перетин державного кордону України під час вже введеного в країні воєнного стану.

Таким чином, обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу підозрюваного, на думку апеляційного суду, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_8 , який на теперішній час підозрюється у скоєні зокрема тяжкого злочину, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, останній зможе здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним та він продовжує існувати.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК, - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування при обранні відносно нього іншого запобіжного заходу.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді щодо не визначення підозрюваному відповідно до ч.4 ст.183 КПК альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Слідчим суддею вірно враховано, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК слідчий суддя, суд має право не визначати розмір застави, оскільки вказаною нормою закону передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні, між іншим, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109 КК України, слідчий суддя одночасно із продовженням строку тримання під вартою дійшов обґрунтованого висновку не визначати розмір застави.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому дій та продовження існування раніше встановлених ризиків, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги підозрюваного про незаконність ухвали слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, суд визнає безпідставними.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Одночасно, враховуючи доводи підозрюваного ОСОБА_8 про намір останнього вступити до лав Збройних сил України, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо порядку скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або його зміни з інших підстав» від 15.03.2022 року №2125-ІХ, що набрав чинності 22.03.2022 року, Кримінальний процесуальний кодекс України доповнено ст.616, що передбачає право підозрюваних, обвинувачених, які під час досудового розслідування або судового розгляду тримаються під вартою, звернутися до прокурора в кримінальному провадженні із клопотанням про скасування/зміну запобіжного заходу для призову на військову службу під час мобілізації, в порядку ст.616 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року, якою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4