ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2916/22 Суддя ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1528/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія умовно дострокове звільнення
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суд першої інстанції відмовив засудженому в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Своє рішення мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів те, що він став на шлях виправлення.

В своїй апеляційній скарзі засуджений вважає оскаржувану ухвалу незаконною, просить її скасувати та задовольнити його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення.
Зазначає, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи.
Апелянт вказує, що суд протирічить собі, посилається на висновки комісії, зроблені нею ще рік тому.
Засуджений просив проводити судовий розгляд без його участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши доводи апеляційної скарги засудженого, який просив задовольнити його клопотання про умовно дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

В той же час, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
ОСОБА_7 раніше судимий :
1) 29.12.2009 року за ч.2 ст.296, ст. 69 КК України арешт 45 днів;
2) 21.09.2011 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;
3) 02.04.2012 за ч.1 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
4) 30.10.2014 року за ч. 2 ст.186 , ч.1 ст.222, ч.2 ст.222, ч. 1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;
Засуджений 27.07.2018 року Путивльським районним судом Сумської області за ч. 3 ст.15, ч.2 ст.186 КК Україні до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано за вироком частково у вигляді 1 року позбавлення волі приєднано невідбуте покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 30.10.2014 і остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.01.2018 року по 26.04.2018 року включно.
Початок строку відбуття ОСОБА_7 покарання рахується з 27.04.2018 року, кінець строку рахується 15.01.2023 року, тобто засуджений на теперішній час відбув 2/3 призначеного вироком суду строку покарання.
Відповідно до матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 з 04.10.2018 року по теперішній час відбуває призначену вироком суду міру кримінального покарання у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».
За час відбуття міри кримінального покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_7 5 разів піддавався заохоченням, у тому числі має похвальну грамоту, та мав 2 стягнення, які були погашені, характеризується добре, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, подає позитивний приклад, по відношенню до представників адміністрації ввічливий.
До праці ставився сумлінно, завжди виконує доручену роботу. До робіт із благоустрою установи становиться задовільно, проявляє достатньою ініціативу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 21.10.2021 року відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду та рішенням від 21.10.2021 року відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення.
Колегія суддів, зазначає, що засуджений неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що на нього були накладені стягнення і хоча зазначені стягнення на день розгляду подання про умовно-дострокове звільнення погашені у встановленому законом порядку, їх накладення не може свідчити про те, що засуджений протягом всього періоду відбування покарання за вироком суду бажав стати на шлях виправлення та перевиховатися.
Таким чином, поведінка засудженого під час всього строку відбування ним покарання є посередньою, а не сумлінною, що не може свідчити про факт того що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, згідно якого засуджений відбуває покарання.
Крім того, з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 був неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, але належних висновків для себе не зробив.
Зазначені факти свідчать про небажання засудженого ставати на шлях перевиховання та виправлення та про неефективність застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для виправлення засудженого ОСОБА_7 .
Отже, викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними оскільки вони ґрунтуються на ретельному дослідженні поведінки засудженого за весь час відбування ним покарання та зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали за доводами апеляційної скарги та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді