Справа №760/2882/23
У Х В АЛ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627 року від 26 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва засобами поштового зв`язку зазначене надійшло клопотання, відповідно до змісту якого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000627 від 26.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

03.02.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.01.2023 року проведено обшук за адресою фактичного проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено майно, перелік якого міститься у відповідному протоколі.

За доводами прокурора, в ході попереднього огляду вилучених предметів встановлено, що вони маються значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 03.02.2023 року вилучені речі, предмети та документи визнано речовими доказами.

Прокурор просить накласти арешт на вилучене майно, посилаючись на те, що воно є доказом злочину, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями п.п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до фабули кримінального провадження № 0000627 від 26.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, яка міститься у витягу з ЄРДР від 03.02.2023 року, громадянами України, які спеціалізуються на діяльності call-центрів, організовуються та проводяться заходи політичного характеру, здійснюється інформаційна діяльність у співпраці з державою-агресором, спрямована на підтримку держави-агресора, окупаційної адміністрації чи збройних формувань та/або на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, активна участь у таких заходах.

Однак, в клопотанні про арешт майна прокурором жодним чином не обґрунтовано та не зазначено підстав необхідності накладення арешту на вилучені в ході проведення 13.12.2022 року обшуку грошові кошти, на які, між тим, дозвіл на відшукання ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 10.01.2023 року не надавався та вилучення яких було відмовлено.

Також слідчим суддею було надано дозвіл на огляд та копіювання інформації з комп`ютерної техніки, магнітних, електронних цифрових носіїв інформації та мобільних телефонів, оскільки слідчий не навів належних підстав для підтвердження дійсної необхідності у їх вилученні.

До поданого клопотання про арешт майна та у судовому засіданні, яке було призначено на 13.02.2023 року, також не долученого жодних документів, зокрема, протоколів огляді чи постанов про призначення експертиз, які б свідчити про необхідність саме вилучення вказаної техніки.

Крім того відсутні будь-які докази, що свідчать про необхідність накладення арешту на інші відшукані та вилучені документи та речі, доказом чого вони можуть бути в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вбачає, що в клопотанні про арешт майна прокурором не вказано ґрунтовних правових підстав необхідності накладення арешту на вилучені в ході проведення 03.02.2023 року обшуку речі, предмети та документи.

Постанова старшого слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області про визнання речовими доказами від 03.02.2023 року також не містить належного обґрунтування щодо підстав визнання вилученого майна речовими доказами та його значення для кримінального провадження.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 7, 131, 132, 168, 170-172, 233 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000627 року від 26 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: