Справа №621/3752/21
Провадження №1-кп/621/126/22
Ухвала
підготовчого судового засідання

07 листопада 2022 року. м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за відсутності потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000435 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бірки Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
п о с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту № 0000435 від 26.11.2021 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому повторно.
Ухвалою від 20.10.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали суду від 20.10.2022 та доставлений 07.11.2022 до суду.
Ухвалою від 07.11.2022 судове провадження відновлено.
Учасники судового провадження висловили думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.
У зв`язку з відсутністю клопотань сторін судового провадження питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не вирішувалося.
З`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Крім того, прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи його тим, що обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду, був оголошений в розшук, що вказує на ризик переховування від суду, визначений статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та є підставою для застосування запобіжного заходу.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного:
Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому ризику, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно бвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 не судимий, не працює, не одружений, має зареєстроване, постійне місце проживання.
Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 Кримінального процесуального України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, таким чином відмовивши у задоволенні клопотання прокурора.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 31, 314-317, 177, 181, 194, 314, 315, 316, 336 Кримінального процесуального кодексу України, суд
п о с т а н о в и в :
1.Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 11 год. 00 хв. 21 листопада 2022.
2. В судове засідання викликати учасників судового провадження.
3. У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
4. Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт із забороною цілодобово залишати своє житло в АДРЕСА_1 .
5. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із с. Бірки Чугуївського району Харківської області без дозволу суду;
6. Виконання ухвали в частині запобіжного заходу покласти на відділ поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.
7. Строк дії ухвали - 05 січня 2023 року.
8. В частині застосування запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: