Справа № 347/2486/21
Провадження № 11-кп/4808/541/22
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Васильєв
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисник-адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000167 за апеляційною скаргою заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заболотів, Снятинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого:

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднано до покарання за даним вироком покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки 1(один) місяць.

На підставі 1,4 статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте ОСОБА_7 покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2(два) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 22 лютого 2022 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Злочин вчинено за наступних обставин.

А саме, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став, та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення.

Так, 16 10.2021, близько 01:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи но АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, проник на огороджену територію господарства ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території вказаного господарства, ОСОБА_7 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає підійшов до дерев`яного житлового будинку, де шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення будинку. Перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав належні ОСОБА_10 три трансформатори з мідною обмоткою, в яких загальна вага міді становила 2 кг, загальною вартістю 410 грн.

Після вчинення крадіжки чужого майна ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 410 грн.

17.10.2021, близько 01:30 год., ОСОБА_7 , повторно шляхом вільного доступу проник на огороджену територію господарства ОСОБА_10 , та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яного житлового будинку, де шляхом віджиму вхідних дверей, проник до приміщення будинку. Перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав належний ОСОБА_10 бувший у використанні асинхронний трифазний двигун, вартістю 5733 грн. Після цього, місце вчинення злочину ОСОБА_7 покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 5733 (п`ять тисяч сімсот тридцять три) гривні.

Також, 18.10.2021, близько 02:00 год., ОСОБА_7 , повторно шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства ОСОБА_10 , та впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до дерев`яного житлового будинку, де діючи умисно, повторно, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав належну ОСОБА_10 бувшу у використанні камеру відеоспостереження марки «Komrernass» моделі «Wild Camera WK 8А1», вартістю 1130 грн., яка була закріплена на фасаді будинку.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_7 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1130 (тисячу сто тридцять) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок Косівського районного суду від 12.09.2022 року щодо ОСОБА_7 таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Посилається на те, що Косівським районним судом допущене неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставне застосування ст.71 КК України.

Звертає увагу на те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року, а кримінальні правопорушення, вчиненні ним 16,17 та 18 жовтня 2021 року, тобто до ухвалення вищезгаданого вироку.

А тому, зважаючи на вищенаведене суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання мав призначити покарання за кримінальні правопорушення, вчинені до ухвалення вироку від 27.05.2022 року, а після цього на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Просить вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 змінити з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити покарання останньому за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень і кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевіряються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу винного, а саме те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю реєстрації в с. Заболотів, скарг від сусідів та односельчан на ОСОБА_7 не поступало

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду, часткове відшкодування збитків на суму 1130 грн., шляхом повернення викраденого майна.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднав до покарання з вказаним вироком покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року та остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, та призначення остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч.1,4 ст. 71 КК України шляхом складання вироків.

Колегія апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання за оскаржуваним вироком безпідставно застосував вимоги ст. 71 КК України та призначив остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року .

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, коли після постановлення вироку справі буде встановлено,що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші-після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Аналогічний правовий висновок щодо порядку застосування ч. 4 ст. 70 та ч. 1ст. 71 КК України зроблено об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 року № 511/37/16-к (провадження № 51-830км18).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Снятинського району суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року за кримінальні правопорушення вчиненні ним 16,17 та 18 жовтня 2021 року, тобто до ухвалення вищевказаного вироку.

Отже, суд першої інстанції мав врахувати вищенаведені положення кримінального закону та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів.

Колегія апеляційного суду погоджується з доводами прокурора в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання мав призначити покарання за кримінальні правопорушення, вчиненні до ухвалення вироку від 27.05.2022 року, а після цього на підставі ч.4 ст.70 КК України.

Суд першої інстанції, виконав вищевказані вимоги закону, однак після цього безпідставно призначив остаточне покарання із застосуванням ст.71 КК України, внаслідок чого допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КК України є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного судом першої інстанції покарання за ч. 3 ст.185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 4 років одного місяця позбавлення волі, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до покарання за вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2022 року.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно застосував вимоги ч.1, 4 ст. 71КК України та призначив остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до вищевказаного покарання невідбутого покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2022 року у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі і це посилання підлягає виключенню із вироку суду.

За таких обставин, враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора та зміни вироку суду із виключенням з вироку суду посилання на призначення обвинуваченому покарання на підставі ч.1, 4 ст. 71КК України та залишенням в іншій частині вироку без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,408,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання та виключити з вироку суду посилання на застосування ч.1,4 ст.71 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Вважати, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року та покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2022 року у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

В решті вирок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_13

Судді: ОСОБА_14

ОСОБА_15 ОСОБА_16