Справа № 243/2814/22
Провадження № 1-кп/243/527/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 22.02.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Дорогинь Народичського району Житомирської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який інвалідом не являється, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 10.12.2021 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 80 годин,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник корисливий протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом з приміщення гаражу, розташованого на території сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_3 .

Тож, 21.02.2022 року, приблизно о 20-30 год, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, реалізовуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , де, шляхом пошкодження запірного механізму вхідних дверей, проник у приміщення гаражу, звідки, діючи умисно, таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, на яку не має жодного права, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, незаконно заволодів транспортним засобом мопедом червоного кольору з маркуванням «Карпати V-501M», що належить ОСОБА_6 .

Після скоєного ОСОБА_4 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим транспортним засобом на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2550,00 грн.

Крім того, 21.02.2022 року у вечірній час доби, встановити більш точний час в ході здійснення досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, реалізовуючи свій протиправний, корисливий умисел, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, де, шляхом вільного доступу проник у приміщення гаражу, звідки, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, на яку не має права, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме каністру з чорних металів, об`ємом 10 літрів, вартістю 116,33 грн; металевий диск з мопеду «Карпати V-501V», синього кольору, вартістю 200,00 грн; раму з мопеду «Карпати» червоного кольору, з маркуванням «Сделано в СССР ВВЕРХ ТУ 15373101 6/8 ОСВАР ІЕ2 202», вартістю 293,33 грн.

Вилучивши тим самим майно із законного володіння власника, ОСОБА_4 тим самим отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на свій розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду загальною вартістю 609,66 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, покаявся, та показав суду, що він, дійсно, 21.02.2022 року у вечірній час доби проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке розташоване по сусідству з його місцем мешкання, та викрав з приміщення гаражу вказаного домоволодіння мопед та металеві вироби, якими розпорядився на власний розсуд. Обвинувачений просив суворо його не карати та за можливості звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати кримінальне провадження без його участі.

Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, то у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого, а також роз`яснив, що в цьому випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши в судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що подія кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мала місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфікованіза ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, та за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги: конкретні обставини вчиненого обвинуваченим; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів; сукупність усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень; характер, ступінь їх суспільної небезпеки; враховуються відомості про особу обвинуваченого (офіційно не працює; перебуває на профілактичному обліку з 07.04.2012 року у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкодою для здоров`я»; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; за місцем мешкання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує; не одружений; неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні не має; стійкі соціальні зв`язки відсутні), був засуджений вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.12.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України, із затвердженням угоди про примирення від 26.11.2021 року, ОСОБА_4 призначено покарання за вказаною статтею у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин, на теперішній час призначене покарання повністю відбуте, ОСОБА_4 знято з обліку Краматорського РВ № 4 філії Державної установи «Центр пробації» 21.09.2022 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд на підставі ст. 314-1 КПК України, враховує інформацію, зазначену у судовій доповіді відносно ОСОБА_4 , яка була складена провідним інспектором Краматорського РВ № 4 філії Державної установи «Центр пробації» 21.11.2022 року, за висновками якої орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, та у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, вимоги ч. 2 ст. 50 Кримінального Кодексу України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

Остаточне покарання обвинуваченому належить визначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за правилами сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та з урахуванням викладених вище обставин, враховуючи, що вчинені кримінальні правопорушення не потягли за собою тяжких наслідків, матеріальна шкода повністю відшкодована потерпілому шляхом повернення викраденого майна, та потерпілий не має до ОСОБА_4 жодних претензій, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із застосуванням іспитового строку та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, в тому числі, з огляду на рекомендації органу пробації, - передбачені п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

На думку суду, вказане покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним, достатнім та таким, що відповідає меті покарання.

Матеріальна шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, відшкодована потерпілому в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати, пов`язані з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк у три роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати, пов`язані з проведенням Луганським НДЕКЦ МВС судових експертиз № СЕ-19/113-22/2670-АВ від 22.09.2022 року, № СЕ-19/113-22/2669-АВ від 21.09.2022 року, № СЕ-19/113-22/2671-АВ від 23.09.2022 року, № СЕ-19/113-22/2672-ТВ від 20.09.2022 року, на загальну суму 4153,16 грн (чотири тисячі сто п`ятдесят три грн 16 коп).

Речові докази по справі, а саме металеву каністру на 10 літрів, колесо від мопеда «Карпати» без гуми, раму від мопеда «Карпати» та мопед марки «Карпати», які були передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 ,- залишити у власника.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувались.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду

ОСОБА_7