Справа № 758/9574/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2022 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 17.08.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, неодруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.08.2020 приблизно о 21.50 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на загальному коридорі 20-го поверху єдиного під?їзду в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , помітив велосипед «INTENZO ENERGY V-BRAKE», що належить ОСОБА_5 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, 15.08.2020 о 22 год. 17 хв., ОСОБА_4 знаходячись на загальному коридорі 20-го поверху єдиного під?їзду в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до велосипеду «INTENZO ENERGY V-BRAKE», вартістю 3725 грн, взяв його та спустившись ліфтом на перший поверх залишив місце вчинення злочину.
В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим велосипедом «INTENZO ENERGY V-BRAKE», зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3725 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчиненого так, як про це зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі. Вказав, що у серпні 2020 року перебував на просп. Правди, зайшов у під`їзд та піднявся на 20 поверх, на якому побачив велосипед, взявши його, спустився на перший поверх, та в подальшому викрадений велосипед продав, а коштами розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинених кримінальних правопорушень, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву згідно якої просила провести судовий розгляд без її участі, у зв`язку із зайнятістю на роботі, зазначила, що обвинувачення підтримує в повному обсязі, цивільний позов заявляти наміру не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, беручи до уваги заяву представника потерпілого, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, є доведеною поза розумним сумнівом, та суд вважає встановленою його вину у інкримінованому правопорушенні.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, ступінь реалізації злочинного наміру, а саме вчинення закінченого злочину, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, у нього наявне постійне місце реєстрації та проживання, де він характеризується з посередньої сторони, спокою громадян та громадського порядку не порушує, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту у межах санкції статті, якою визначена кримінальна відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді арешту з реальним його відбуванням є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 01.09.2022 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати термін попереднього ув`язнення з 01.09.2022 по день набрання цим вироком законної сили.
При цьому, беручи до уваги, що обвинуваченому ОСОБА_4 судом призначено покарання у виді арешту на певний строк, а тому, з метою забезпечення виконання вироку, а також із урахуванням існування ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, про що свідчать дані про особу обвинуваченого, до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст. 72 КК України та керуючись ст. 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01.09.2022.
На підставі ч. 1 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 01.09.2022 по день набрання цим вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
CD-R диск з відеозаписом події від 15.08.2020, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження №000432 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_6