Справа № 201/3581/23
Провадження № 1-кс/201/1260/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0007147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.12.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Новодружеськ Луганської області, заміжньої (зі слів), утриманців не маючої, з середньо-технічною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої (зі слів),

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

- прокурор ОСОБА_4

- слідчий ОСОБА_3

- підозрювана ОСОБА_5

- захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад клопотання.

Слідчими відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях за процесуального керівництва прокурорів відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007147 від 19.12.2022 року, в якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави.

Позиції учасників.

Прокурор зі слідчим підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 вчинення інкримінованого їй злочину не підтвердила, свою вину не визнала, повідомила, що дійсно відправляла своєму чоловікові ОСОБА_7 , але на момент їх відправки блокпостів в тих місцях не було, там знаходилися магазини, які вона бажала взяти в оренду аби торгувати там продуктами, зареєструвавши на себе ФОП, але чоловік, який працює будівельником з євроремонтів і проживає в РФ з 2014 року, не зовсім погодився. Просила застосувати домашній арешт.

Захисник підтримав думку своєї підзахисної, вказавши про необґрунтованість підозри і недоведення ризиків, просив застосувати до неї цілодобовий домашній арешт.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007147 від 19.12.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Після початку повномасштабного вторгнення рф не територію України, однак не пізніше 09.07.2022 (точний час органом досудового розслідування не встановлений) співробітниками ФСБ РФ ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності Україн шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, здійснено залучення до конфіденційного співробітництва громадян України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в проміжок часу з квітня 2022 року та з 2014 року відповідно тимчасово перебували на території РФ (більш точне місце органом досудового розслідування не встановлене). Вказаним особам поставлено завдання щодо підбору громадян України до очолюваної ОСОБА_11 та ОСОБА_12 агентурної мережі, тобто фактично надано статус представників іноземної організації, що бере участь у здійсненні збройної агресії проти України фсб РФ.

З метою організації надання допомоги указаній вище іноземній організації в проведенні підривної діяльності проти України на території Донецької області представниками фсб РФ передано ОСОБА_13 (далі по тексту «Петро», «Седой») та ОСОБА_14 (далі по тексту «Моісей») зв`язок раніше залученого до конфіденційного співробітництва із фсб РФ громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Поряд із цим, ОСОБА_13 («Петром») до конфіденційного співробітництва із очолюваною ним агентурною мережею держави-агресора залучено громадян України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (умовний позивний «Таксист»), ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (умовний позивний «Пітон»), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (умовний позивний «Пекар»), ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (умовний позивний «Механік»), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (умовний позивний « ОСОБА_17 » або « ОСОБА_18 »). Між вказаними особами та «Петром» було налагоджено канал комунікації з використанням месенджера «Telegram». У той же час, з метою забезпечення конспірації та приховування слідів злочинної зазначених осіб, між ними було обумовлено схему видалення інформації негайно після прочитання її адресатом.

Керуючись ідеологічними мотивами та з метою надання іноземній організації допомоги у проведенні підривної діяльності проти України ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_16 самостійно та із залученням кола наближених проросійськи налаштованих осіб (встановлюються в ході досудового розслідування) почали збір інформації стосовно розташування частин та підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території м. Дружківка Донецької області та Харківської області, та подальшу передачу зібраної інформації ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за допомогою месенджера «Telegram» із застосуванням в ході спілкування заходів конспірації.

При цьому, завдання зі збору інформації та передачу отриманих від указаних вище учасників агентурної мережі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримували у месенджері «Telegram» від ОСОБА_12 (використовує облікові записи з нік-неймами « ОСОБА_19 », « ОСОБА_20 », ОСОБА_11 (використовує обліковий запис « ОСОБА_21 »), а також іншим, на даний час не встановленим представникам фсб РФ (використовують облікові записи « ОСОБА_22 », « ОСОБА_23 », «Никита ОСОБА_24 »).

ОСОБА_7 , який з 2014 року постійно перебуває на території рф, до завдань зі збору розвідувальної інформації залучив свою дружину ОСОБА_5 . На виконання отриманих завдань, з метою надання допомоги іноземній організації у проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_5 збирала та передавала ОСОБА_7 та в подальшому ОСОБА_13 відомості щодо розташування блок-постів ЗСУ на території Харківської області.

У зв`язку із викладеним, 22.03.2022 о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК на підставі п.6 ч.1 ст. 615 КПК України.

23.03.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у державній зраді - діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом за результатами НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем щодо ОСОБА_13 від 30.01.2023 №78/1/4/38т;

- протоколом НСРД зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно ОСОБА_5 від 01.03.2023 №78/1/4/65т, відповідно до якого, серед іншого, 08.02.2023 ОСОБА_5 передала абоненту під ім`ям « ОСОБА_25 » геолокацію ОСОБА_26 та повідомлення «здесь на дамбе стоят ежи и блокпост, при наступлении могут её взорвать» (а.с. 13);

- протоколом НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_13 від 30.01.2023, відповідно до якого, серед іншого, 26.11.2022 абонент під ім`ям « ОСОБА_27 » дорікає абоненту під ім`ям « ОСОБА_28 » (за оперативними відомостями це чоловік підозрюваної ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ), що він надсилає повідомлення по місцерозташуванню блокпосту від імені підозрюваної ОСОБА_5 , не конспіруючи її (а.с. 22);

- протоколом обшуку від 22.03.2023;

- протоколом обшуку від 22.03.2023;

- іншими матеріалами, зібраними оперативними підрозділами СБУ, що у відповідності до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказами.

Всі ці документи містять достатні дані для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що в досліджених в судовому засіданні протоколах НСРД відсутні будь-які спілкування ОСОБА_5 і бажання її взяти в оренду магазини, про які мова взагалі не йдеться, у переписках мова йдеться виключно щодо розташування блок-постів ЗСУ на території Харківської області.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою отримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Щодо існування ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які, на думку слідчого судді, є підтвердженими.

На думку слідчого судді, підозрювана ОСОБА_5 спроможна:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно із ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, існує ризик, що підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: беручи до уваги обізнаність ОСОБА_5 у формах проведення досудового розслідування та обсяг проведених у кримінальному провадженні слідчих дій, ОСОБА_5 може надати цю інформацію ОСОБА_13 , ОСОБА_14 чи співучасникам вчинюваних останніми злочинів з метою поглиблення їх конспірації.

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується, враховуючи, що ОСОБА_13 на даний час не затриманий і перебуває на території рф, виключити можливість їх подальшого спілкування із ОСОБА_5 можна виключно шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому ризик повторення вказаної протиправної поведінки можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваної під вартою.

24 лютого 2022 року указом Президента України ОСОБА_29 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, тому необхідно взяти до уваги, що ОСОБА_5 вчинила злочин, під час воєнного стану.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Висновки.

Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри.

Також слідчим суддею встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на сьогоднішній день існують.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, то з огляду на обґрунтованість підозри та наявності ризиків, клопотання підлягає задоволенню.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу вона може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи характер дій підозрюваної, які пов`язані з підтриманням військової агресії Російської Федерації проти України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваної неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків:

- застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваної осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки;

- застосування домашнього арешту не можливе, оскільки вказане може призвести до ухилення підозрюваної від кримінальної відповідальності.

При прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою необхідно враховується той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, який полягає у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Щодо строку дії запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

В подальшому згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру 23.03.2023, тому досудове розслідування має бути закінченим до 23.05.2023 року, а тому саме до цього строку в межах 60 днів з дня затримання підозрюваної слідчий суддя може застосувати запобіжний захід.

Щодо застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Оскільки інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення входить до вищевказаного переліку, розмір застави слідчий суддя не визначає, оскільки застосування застави не відповідатиме тяжкості та характеру вчиненого злочину.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187,193-194,196-197,205,369-372,392-393 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Адвокатові і підозрюваній в задоволенні клопотання про застосування до останньої запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту, - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20 травня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1