Справа № 173/866/22
Номер провадження1-кп/173/59/2023
В И Р О К

іменем України

16 лютого 2023 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000117 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , близько 17 год 00 хв (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), зайшов до магазину «Веселка», розташованого за адресою: вул. Титова, буд. 1, м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, для придбання необхідної продукції. Перебуваючи у вказаному магазині, очікуючи в черзі, співмешканка ОСОБА_5 покинула приміщення магазину раніше за нього, у цей час громадянин ОСОБА_4 розраховуючись за продукцію помітив банківську картку та вирішив, що дана картка належить його співмешканці. Після чого, вийшовши з приміщення даного магазину, запитав у ОСОБА_5 чи належна їй платіжна картка Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» карткового рахунку № НОМЕР_1 , на що остання повідомила, що банківська картка їй не належить.

Впевнившись, що платіжна картка Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» карткового рахунку № НОМЕР_1 , не належить йому та його співмешканці, розуміючи, що вказана картка має функцію безконтактного платежу з чипом NFС, що зазначено на вказаному офіційному документі, користуючись тимчасовою відсутністю контролю за витратами здійсненими з картки ОСОБА_6 , реалізувачи раптово виниклий корисливий умисел, спрямований на незаконне привласнення даної картки, яка є важливим особистим документом, та грошовими коштами, що перебували на картковому рахунку, діючи з корисливих мотивів, привласнив вищезазначену банківську картку ОСОБА_6 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657- ХП, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346-Ш, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-1У, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Після чого ОСОБА_4 з метою перевірки ліміту картки для розрахунку, який не потребує підтвердження особистим паролем, спробував розрахуватись вказаною карткою, через банківський термінал і отримавши позитивний результат, який виразився у оплаті продукції, з привласненою банківською карткою з місця вчинення кримінального правопорушення зник та таким чином скористався для задоволення своїх потреб банківською карткою потерпілої, та залишив собі для подальшого користування.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , привласнив банківську картку належну ОСОБА_6 .

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 в Україні на підставі Указу президента України № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, у період з 28.04.2022 по 30.04.2022, використовуючи раніше викрадену у ОСОБА_6 картку АТ КБ «ПриватБанк» карткового рахунку № НОМЕР_1 , застосовуючи функцію безконтактного платежу з чипом NFС, та можливістю оплати товарів без введення паролю, розраховувався у магазинах, а саме: 28.04.2022 двічі розрахувався у магазині «Веселка», розташованого за адресою: вул. Титова, буд.1, м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, на загальну суму 113 грн 20 коп.; 29.04.2022 дев`ять разів розрахувався у магазині «Новий», розташований за адресою: вул. Суворова, буд.29-Б, с. Лихівка П`ятихатської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області на загальну суму 1 187 грн 00 коп., 29.04.2022 перебуваючи у м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, розрахувався у аптеці, що розташована за адресою: вул. Центральна, буд. 50А, м. Вільногірськ на суму 356 грн 40 коп, у магазині «Varus-68», розташований за адресою: вул. Центральна, буд. 26, м. Вільногірськ, здійснив чотири покупки на загальну суму 2 216 грн 50 коп, у магазині «Тріумф», розташованого за адресою вул. Центральна, буд. 65, м. Вільногірськ, на суму 55 грн 00 коп, магазин «А112174», розташованого за адресою: вул. Леніна, буд. 50, м. Вільногірськ, на суму 289 грн 00 коп, у магазині «ShopATBPR147», на суму 86 грн 20 коп.; 30.04.2022 двічі розрахувався у магазині «Новий», розташований за адресою: вул. Суворова, буд. 29 Б, с. Лихівка П`ятихатської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області, на загальну суму 74 грн 00 коп.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 , згідно довідки по вказаному рахунку з місцями вчинення злочину, матеріального збитку на загальну суму 4 576 грн 30 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 28 квітня 2022 року зайшов зі своєю співмешканкою в магазин «Веселка», розташований за адресою: вул. Титова, буд. 1, м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області. Очікуючи в черзі, в приміщенні вказаного магазину він побачив банківську картку. Впевнившись що картка не належить ні йому ні його співмешканці та що вказана картка має функцію безконтактного платежу з чипом NFС, протягом часу з 28.04.2022 року по 30.04.2022 року здійснював покупку різних товарів вказаної карткою в різних магазинах. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану; за ч.1 ст.357 КК України привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинені ним кримінальні правопорушення відносяться до категорії тяжкого злочину та кримінального проступку.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявляла. Цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання

за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч.1 ст.357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні банківську картку, упаковану до спец пакету НПУ №0667820, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1