Справа № 739/1513/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/320/23
Категорія - ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000205 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента 2 курсу ВСП «Глухівський агротехнічний фаховий коледж Сумського НАУ», раніше не судимого, в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

- повернуто прокурору, як таке, що не відповідає вимогам КПК України.

Місцевий суд вказав, що суд на стадії підготовчого судового засідання не має повноважень приймати процесуальні рішення про встановлення фактичного місця знаходження обвинуваченого, для забезпечення його явки в судове засідання, що позбавляє суд можливості забезпечити виклик останнього до суду для участі у підготовчому судовому засіданні.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на те, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_9 повністю відповідає вимогам ст.291, ст.292 КПК України та містить у собі всю необхідну інформацію. Апелянт зазначає, що реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає за своїм змістом вимогам ст.109 КПК України. Також вказав на помилковість висновку суду про незазначення у клопотанні інших учасників, які відповідно до ст.500 КПК України приймають участь в судовому розгляді справи, а саме: представників служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів Національної поліції. Зокрема, з`ясування питання про необхідність виклику вказаних осіб може бути вирішена під час підготовчого судового засідання, відповідно до п.3 ч.2 ст.315 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника, яка просила ухвалу суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

При цьому, повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору передбачає не формальну невідповідність його вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

За змістом ч.1 ст.292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.

Частиною ч.2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, дата та місце народження, місце проживання, громадянство; 4) прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Перевіривши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні щодо малолітнього ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що вказане клопотання повністю відповідає вимогам ст.291, ст.292 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Відтак, посилання місцевого суду на неконкретність та суперечливість в резолютивній частині клопотання вимоги виховного характеру, які пропонується застосувати до неповнолітнього, є безпідставним, оскільки ч.3 ст.105 КК України передбачає застосування кількох видів заходів виховного характеру, на що і вказав прокурор.

А визначення часового проміжку, порядку та послідовність обмеження є компетенцією суду, згідно з положеннями ст.105 КК України.

Крім того, як убачається зі змісту ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Висновок суду першої інстанції про відсутність інформації про слідчого, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення розслідування щодо неповнолітніх є безпідставним, оскільки така вимога не передбачена ст.109 КПК України.

На думку колегії суддів, лише відсутність реєстру матеріалів досудового розслідування, а не порушення вимог закону щодо повноти його змісту, є одним з критеріїв невідповідності клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ст.ст.291, 292 КПК України. Разом з тим, недотримання вимог щодо змісту матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру з доданими до нього документами.

Крім того, щодо порушення вимог ст.500 КПК України, як на це вказує місцевий суд про відсутність інформації про представників служби у справах дітей і кримінальної міліції у справах дітей, то з`ясувати питання про їх виклик у судове засідання є можливим під час підготовчого провадження.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновок суду про невідповідність клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України є передчасним, у зв`язку з чим ухвалу місцевого суду не можна визнати законною та обґрунтованою. Вона підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2023 року про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за №0000205, внесеному до ЄРДР 29.08.2022, щодо малолітнього ОСОБА_9 , в діях якого вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4