Справа№ 953/6861/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001941 від 16.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стаханів, Луганської області, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не є інвалідом, не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 15.09.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 17.08.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 125 КК України, на підставі ч.1 ст.71 КК України до 1 року 1 місяця обмеження волі; 28.11.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185, ч.1 ст.122 КК України, на підставі ч.1,4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , з метою отримання доходу за рахунок зайняття протиправною діяльністю, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_5 №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указом України ОСОБА_5 №573/2022 від 12.08.2022 на всій території України ,вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

21.08.2022 близько 03-30 год. ОСОБА_4 , перебував біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій, і свідомо бажаючи їх настання, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та що його дії є непомітними для осіб, що перебували у приміщенні квартири та спали, шляхом віджиму москітної сітки на відкритому вікні, проник до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на 1 поверсі, де зі столу в кімнаті викрав: мобільний телефон марки «Doogee»,моделі Х95, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , вартість якого складає 2728,00 грн., який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, ОСОБА_4 з місця вчитнення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням в житло, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, в повному обсязі, щиро розкаявся. Надав суду показання про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме зазначив, що він в серпні 2022 року, точну дату та час не пам`ятає, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом віджиму москітної сітки проник до квартири, розташованої на 1 поверсі, звідки зі столу викрав мобільний телефон марки «Doogee». Викрадений телефон обміняв на алкогольні напої.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Сторона захисту та обвинувачення не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, наслідки, визначені ст.349 КПК України, зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час, день та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява, в якій просила дане провадження розглянути без її участі, проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України не заперечує. Будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням в житло.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , передбачене ч.4 ст.185 КК України - є тяжким злочином.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має зареєстроване місце проживання, офіційно не працевлаштований, не є інвалідом, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я та поведінку до вчиненого злочину, характеристику, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 122 КК України до 5 років позбавлення волі, за кримінальні правопорушення, вчиненні до 01.08.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, вина у вчинені якого доведена у даному кримінальному провадженні, до постановлення вироку Київським районним судом м.Харкова від 28.11.2022, суд приходить до висновку, що остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 у справі №953/4182/22, з урахуванням положень ст.72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає вимогам ч.2 ст.50 КК України стосовно дотримання мети.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2022 у справі №953/4182/22, призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п'ять) років 6 (шести) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 05.09.2022.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме: коробку від мобільного телефону «DOOGEE», моделі Х95, IMEI НОМЕР_3 , IMEI 2 - НОМЕР_4 , яка передана на зберігання Харківському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Харківській області, відповідно до квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження від 21.09.2022 за №2751 - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1