КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4021/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и л а:
Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися за межі Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утриматись від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Зобов`язано прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби стосовно підозрюваного ОСОБА_7 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладано на слідчого у кримінальному провадженні.
Встановлено строк дії ухвали до 25.11.2022 включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а саме 191 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 479813 грн., з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- уникати спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судове рішення підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.
Також апелянт вказує на те, що прокурором у судовому засіданні доведено у повному обсязі наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також вказані ризики обґрунтовані доданими до кримінального провадження матеріалами.
Обрання більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки при обранні особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Однак враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення підозрюваним невідворотності покарання за їх вчинення, існує ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
У зв`язку з вищевикладеним єдиним запобіжним заходом, який можливо застосувати до підозрюваного є тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_7 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я у органу досудового розслідування відсутні.
Крім того апелянт вказує на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не взято до уваги даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема те, що він є учасником стійкого злочинного об`єднання - організованої групи, діяльність якої направлена на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжок), про те, що злочини за його участі вчинялись у нічну пору доби, з метою конспірації злочинно діяльності. Також судом не враховано відсутність офіційних джерел доходу та постійного заробітку у підозрюваного, що свідчить про схильність до вчинення нових злочинів проти власності (раніше притягувався до кримінальне відповідальності, за ч. 1,2 ст, 185 ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та на даний час в силу ст. 89 КК України є несудимим), а також не бажання стати на шлях виправлення.
Разом із тим ОСОБА_7 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти.
Відразу підозрюваний надав показання у кримінальному провадженні, а у подальшому відмовився від наданих раніше свідчень, що свідчить про бажання останнього ввести слідство в оману.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, з доповненнями та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши вчинення злочинів основним джерелом для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив утворити організовану групу, метою діяльності якої було вчинення корисливих злочинів проти власності.
Для вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_11 , як організатором організованої групи, заздалегідь розроблено план з розподілом функцій, згідно з яким встановлено в якості місця вчинення злочинів залізничну станцію «Миколаївка - Донецька» Дніпровської дирекції РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вул. Польова, 3г, на якій тимчасово перебували вантажні потяги АТ «Укрзалізниця» наповненні вугіллям належним ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ». Предметом злочинного посягання визначено чуже майно, а саме кам`яне вугілля.
У своєму розпорядженні учасники організованої групи мали та використовували знаряддя вчинення злочинів: автомобілі, власні мобільні телефони, відра, лопати, мішки, ліхтарики та лома; а також засоби для приховання зовнішності: одяг з капюшонами.
Зокрема, ОСОБА_11 умисно, з метою створення організованої групи, здійснюючи підбір та перевірку надійності її учасників, знаходячись в не встановленому місці, в невстановлений час, але не пізніше 11.12.2021, запропонував своєму знайомому ОСОБА_12 , взяти участь в організованій групі для вчинення крадіжок та надати допомогу у формуванні складу її учасників, на що останній надав свою добровільну згоду.
В свою чергу ОСОБА_12 , взявши участь у організованій групі, здійснив підбір учасників, знаходячись в невстановленому місці, в невстановлений час, але не пізніше 11.12.2021, запропонував своїм знайомим ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , долучитись до складу організованої групи з метою вчинення крадіжок, на що останні добровільно надали свою згоду.
В подальшому ОСОБА_13 , будучи учасником організованої групи створеної ОСОБА_11 , для безпосереднього виконання злочинів, які були передбачені заздалегідь створеним планом, залучив своїх знайомих: ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
Відповідно до розробленого ОСОБА_11 плану злочинної діяльності, функції та задачі кожного з учасників організованої групи були розподілені наступним чином:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являвся організатором організованої групи, який утворив злочинне об`єднання та керував ним, організовував учинення злочинів та керував їхньою підготовкою і вчиненням, об`єднав дії інших співучасників і спрямував їх на вчинення злочинів, координував поведінку вказаних осіб.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являвся співорганізатором виконавцем у складі організованої групи, активним учасником запланованих злочинів, діяв згідно розробленого ОСОБА_11 злочинного плану, виконував відведені йому функції під час готування та вчинення злочинів.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , являвся співорганізатором та виконавцем вчинення злочинів, активним учасником запланованих злочинів, діяв згідно розробленого ОСОБА_11 злочинного плану, виконував відведені йому функції під час готування та вчинення злочинів.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являвся виконавцем у складі організованої групи, активним учасником запланованих злочинів, діяв згідно розробленого ОСОБА_11 злочинного плану, виконував роль водія, який перевозив викрадене вугілля.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , являлись виконавцями (співвиконавцями) активними учасниками запланованих злочинів, які надавши згоду на участь у злочинах у складі організованої групи, підтвердивши власними діями реальність своїх намірів, з метою реалізації розробленого ОСОБА_11 злочинного плану, відомого всім учасникам організованої групи, виконували відведені їм функції під час готування та вчинення злочинів.
Так, реалізовуючи спільний злочинний умисел учасників організованої групи, направлений на здійснення таємного викрадення чужого майна організованою групою, в не встановлені час та місці, вчинив дії, спрямовані на підготовку до вчинення та вчинення указаних злочинів, за наступних обставин.
У період часу з 11.12.2021 по 11.02.2022, перебуваючи на залізничній станції «Миколаївка - Донецька» Дніпровської дирекції РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Миколаївка, вул. Польова, 3г, учасники організованої групи у складі: ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , за вказівкою ОСОБА_11 , діючи згідно злочинного плану, виконуючи відведені їм ролі, вчинили крадіжки майна ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», з товарних вагонів АТ «Укрзалізниця», а саме:
- 01.02.2022 02.02.2022 з товарних вагонів: №56955560, №53547212, №56090442, №56995095, №56949464 з яких було викрадено 0,362 т вугілля на суму 1399,66 грн.;
- 06.02.2022 07.02.2022 з товарних вагонів: №52517570, №61013280, №52171154, №56875271, №56963689, №53533238, №54750823, №56872351, №62257548, №61015772, №64022015, №61078135 з яких було викрадено 0,150 т вугілля на суму 625,29 грн.;
Таким чином, учасники організованої групи, під керівництвом ОСОБА_11 , незаконно заволодівши 115,876 т вугілля на загальну суму 479813,05 грн. ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», залишили місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілому на вказану суму.
Дії ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий в силу ст. 89 КК України, кваліфіковано за ч. 5 ст. 185 КК України.
28.09.2022 ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яка підтверджується долученими до клопотання доказами.
Слідчий вважав, що наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України , а саме:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
29.09.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва залишено без задоволення вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 год. по 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.11.2022 включно, з покладенням на останього процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які визначено даною ухвалою.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя встановив, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.
Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.
Рроаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання з 21:00 год. по 07:00 год. наступної доби: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя керувався положеннями ст. ст. 176-179, 181, 193, 194 КПК України вказавши, що слідчим, прокурором не доведено, що встановленим в провадженні ризикам не зможе запобігти інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (Буров проти України п. 51).
Слідчий суддя вірно встановив, що долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, при цьому навів мотиви відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтувавши прийняте рішення щодо конкретного кримінального провадження та особи підозрюваного.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 1 березня 2007 року).
Ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldovaп. 58).
Хоча національний суд має певну свобод розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Суомінен проти Фінляндії п. 36).
Отже, з урахуванням вказаних обставин, рішення слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прийнято з дотриманням вимог КПК України та узгоджується з позиціями ЄСПЛ.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, при цьому слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Одночасно, дослідивши матеріали провадження, в сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дані про його особу в їх сукупності. Окрім цього, судом покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що прокурор не довів обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Не зміг довести обставин необхідності тримання підозрюваногопід вартою під час апеляційного розгляду прокурор.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути безумовними підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишив без задоволення клопотання сторони обвинувачення.
Істотних порушень норм КПК України, які б могли потягти за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, а тому ухвалу місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора, - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічно обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4