Справа №293/2199/22
Провадження №1-кп/293/178/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002341 від 02.11.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого:

- останній раз вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 18.02.2013 за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Звільнений 01.03.2016 по відбуттю покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

УСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за майнові злочини, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий корисливий злочин проти власності.

01.11.2022 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу будівлі Черняхівської центральної районної лікарні, що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, смт Черняхів, вулиця Івана Франка, 42.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, у період воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна у період воєнного стану, ОСОБА_4 керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, у період воєнного стану, викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед торгівельної марки "Kettler", вартістю 2953 грн 33 коп.

Надалі, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно, повторно у період воєнного стану викрав чуже майно, що належить ОСОБА_6 , чим останній завдав матеріальної шкоди на суму 2953 гривні 33 копійки.

За таких обставин ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в період воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті. Показав, що дійсно 01.11.2022 в АДРЕСА_3 , перебуваючи поблизу будівлі Черняхівської центральної районної лікарні здійснив крадіжку велосипеда, який належить ОСОБА_5 . Щиро розкаявся у вчиненому.

Потерпіла у судове засідання не з"явилась, 16.01.2023 подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснювати без її участі. Вказала, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Стосовно міри покарання обвинуваченому поклалась на розсуд суду (а.с. 26).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Суд бере до уваги, що Указом Президента України від 24.02.2022 N 64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив повторно таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в період воєнного стану, тому ці його дії суд кваліфікує ч.4 ст.185 КК України.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обставинами, які пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення .

При цьому, судом враховується, що щире каяття проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

Верховний Суд висловив позицію про те, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанова Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі N 759/7784/15-к).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, що є необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; водночас перебував у період з 09.08.2022 по 17.08.2022 на лікуваннні у наркологічному відділенні, наявність обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Важливим є те, що звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням буде сприяти його виправленню, вихованню та соціальній реабілітації та не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не знаходить.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати, а саме витрати пов`язані проведенням судової товарознавчої експертизи у розмірі 755,12 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався та підстави для його обрання також відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

3. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 755,12 грн.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_7