Справа № 953/6911/22
н/п 1-кс/953/5021/22
"07" грудня 2022 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаські Тишки Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на посаді голови первинної організації Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців та рибалок, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,
У ході досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил Російської Федерації, тобто після 24 лютого 2022 року, у громадянина України ОСОБА_4 , який перебував на території тимчасово окупованої Циркунівської територіальної громади Харківського району Харківської області, у невстановлений час, але не раніше 24 лютого 2022 року, винник протиправний умисел, спрямований на вчинення дій, спрямованих на пособництво державі-агресору, збройним формуванням держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні.
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Циркунівської територіальної громади Харківського району Харківської області, діючи умисно з метою завдання шкоди Україні, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, незаконно вторглися на територію України з метою її окупації, з власної ініціативи в умовах воєнного стану у невстановлений час, але не раніше 24 лютого 2022 року, підтримуючи тимчасову окупацію території Харківської області, добровільно налагодив співпрацю з представниками збройних формувань Російської Федерації, які дислокувалися на території Циркунівської територіальної громади Харківського району Харківської області, та добровільно надавав представникам військових формувань країни-агресора допомогу у незаконному проникненні та розграбуванні домоволодінь місцевих жителів з метою отримання останніми матеріальних ресурсів у вигляді грошових коштів та інших активів.
Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на пособництво державі-агресору шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань, перебуваючи на території с. Черкаські Тишки Циркунівської територіальної громади Харківського району Харківської області, у період з 24 лютого по кінець квітня 2022 року надавав представникам збройних формувань Російської Федерації допомогу у пошуку учасників АТО/ООС, осіб, які мали у користуванні мисливську зброю, з числа місцевих жителів, а також дані щодо місцевості на території Циркунівської територіальної громади з метою сприяння виконанню підрозділами окупаційних військ поставлених їм бойових завдань.
13 жовтня 2022 року о 14 годині 38 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку, визначеному ст.ст. 208, 615 КПК України.
13 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:
-протоколом затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину, від 13.10.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.10.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.10.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.10.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.10.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.10.2022;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 08.06.2022.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 грудня 2022 року включно без визначення розміру застави.
06 грудня 2022 року заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 продовжений строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 13 січня 2023 року.
Слідчий зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування у строк до 13 січня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, а саме: встановити та допитати свідків з числа місцевих мешканців с. Черкаські Тишки та с. Руські Тишки Харківського району Харківської області, а також з числа членів колективу у с. Черкаські Тишки Харківської міжрайонної організації Українського товариства мисливців та рибалок, отримати відповідь на запит щодо характеризуючих даних підозрюваного, а також провести комплекс інших слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення обставин вчинення злочину, та виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, у зв`язку з чим наразі виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який спливає 12 грудня 2022 року.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи ту обставину, що місцем вчинення вказаного правопорушення є нещодавно деокупована територія Харківської області, де і знаходяться докази вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (зокрема мисливська зброя, відібрана представниками ЗС РФ у місцевих жителів, списки осіб, які мають на зберіганні мисливську зброю та інші речі та документи), які підозрюваний у разі застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу може знищити, сховати або спотворити. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, враховуючи, що свідками у кримінальному провадженні є місцеві жителі с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, які добре відомі підозрюваному.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст.177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив змінити застосований щодо нього запобіжний захід на більш м`який.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи пред`явлену ОСОБА_4 підозру належним чином необґрунтованою, а заявлені прокурором ризики є недоведеними та не підтверджені жодними доказами. Зазначив, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та не має умислу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому просив змінити застосований стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
13 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 12 грудня 2022 року включно без визначення розміру застави.
06 грудня 2022 року постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 13 січня 2023 року.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які продовжують існувати і до тепер.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними повідомлення про кримінальне правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) від 04 червня 2022 року; даними протоколу отримання пояснень ОСОБА_15 від 04 червня 2022 року; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину від 13 жовтня 2022 року; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 03 жовтня 2022 року; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 08 червня 2022 року.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, пенсіонер, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , але тобто за межами м.Харкова, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, слідчий суддя вважає, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадження, які є місцевими жителями с. Черкаські Тишки Харківського району Харківської області, можуть бути відомі підозрюваному, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи також ту обставину, що органом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не всі свідки встановлені та допитані.
Також слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризику знищення, сховання або спотворення будь-яких з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим (інших відомостей в ході досудового розслідування не встановлено), проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі від 10 до 12 років, що свідчить про надзвичайно високу суспільну небезпечність таких дій, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 14 жовтня 2022 року ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2 та 3 частини першої статті 177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
З вказаних підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 13 січня 2023 року.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
Враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування до 13 січня 2023 року включно без визначення розміру застави.
У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.
Строк дії ухвали встановити до 13 січня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складений 08 грудня 2022 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1