Справа № 464/5759/22
пр.№ 1-кп/464/124/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2023 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000445 від 19.11.2022, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Сихівського районного суду м.Львова від 09.08.2022 за ч.1 ст.126 КК України до покарання у виді 60 годин громадських робіт, ухилився від відбування вказаного покарання. Так, 24.10.2022 та 04.11.2022, перебуваючи у приміщенні Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, ОСОБА_3 був належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбування покарання, а також отримав направлення для відбування покарання на об`єктах, підпорядкованих ЛКП «Житловик-С», що у м.Львові на пр.Червоної Калини, 38. Разом з тим, в період часу з 25.10.2022 по 29.11.2022 ОСОБА_3 без поважних на те причин не з`явився та не відпрацював жодної години громадських робіт, які він повинен був відпрацювати у ЛКП «Житловик-С», що знаходиться у м.Львові на пр.Червоної Калини, 38, чим ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначив, що на даний час він вже відбув покарання у виді громадських робіт. Також вказав, що він офіційно непрацевлаштований, стабільного доходу немає, однак є єдиним працюючим у сім`ї, оскільки його дружина має інвалідність. У період з 25.10.2022 по 24.12.2022 він не з`являвся для відпрацювання громадських робіт, так як в цей час з`явилась тимчасова робота, а тому він змушений був працювати, в подальшому він хворів. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

За згодою сторін, згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Його дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, непрацевлаштований, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Окрім цього, як вбачається із листа начальника Сихівського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 від 16.01.2023, в період з 26.12.2022 по 12.01.2023 ОСОБА_3 відпрацював 60 годин громадських робіт в ЛКП «Житловик-С», призначених згідно вироку Сихівського районного суду м.Львова від 09.08.2022.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Разом з тим, суд, приймаючи до уваги наведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1