Провадження по справі № 1-кп/752/558/22
В И Р О К
іменем України

"21" листопада 2022 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві об`єднане судове провадження у кримінальних провадженнях № 0009738 від 18.11.2019, №0008853 від 19.10.2019 та №0001892 від 03.10.2021, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, з повною базовою середньою освітою, що є вдовою, не працюючої, на утримані якої не має малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, відносно якої Дніпровським УП ГУНП у м Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 за ч.1 ст. 185 КК України, а також Шевченківським УП ГУНП у м Києві - досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 191 КК України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
встановив:
18.10.2019 о 9 год. ОСОБА_3 перебувала у магазині «Продукти», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Теремківська, 2а, де проходила стажування на посаді продавця-касира. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів о 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з каси грошові кошти в розмірі 1926 грн. 40 коп. та попрямувала до службового приміщення, де працівники зберігають свої особисті речі. Зайшовши у вказане приміщення, ОСОБА_3 продовжила дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, та, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла сумку, яка належала співробітниці магазину ОСОБА_7 , звідки дістала грошові кошти в розмірі 3582 грн. 46 коп. Маючи при собі вказані грошові кошти, ОСОБА_3 вийшла з приміщення магазину, та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Такими діями ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди ТОВ «АВІОН+» () на суму 1926 грн. 40 коп., а також ОСОБА_8 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на суму 3 582 грн. 46 коп.

Таким чином, суд визнає винуватою ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, 14.11.2019 ОСОБА_3 , перебувала у магазині «Міні-маркет 24», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де проходила стажування на посаді продавця-касира. О 14 год. 17 хв. ОСОБА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно повторно з корисливих мотивів, переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з каси грошові кошти в розмірі 17 569 грн. та сховала їх у власну сумку чорного кольору, після чого залишила приміщення магазину та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд. Такими діями ОСОБА_3 завдала матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_9 на суму 17 569 грн.

Таким чином, суд визнає винуватою ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 03.10.2021 ОСОБА_3 знаходилася у магазині «Артишок», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 2-А, де працювала на посаді продавця. Об 11 год. 45 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно повторно з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з полки жіночу сумку, вартістю 3626грн., в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 22000 грн. та ключ від автомобіля марки «Audi Q 55» вартістю 3706 гривень 88 копійок, які належали ОСОБА_10 , та залишила приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Такими діями ОСОБА_3 завдала матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 29 332 гривні 88 копійок.
Таким чином, суд визнає винуватою ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих їй дій за обставин, викладених в зміненому обвинувальному акті, визнала у повному обсязі. Надала показання, що проходила стажування на посаді касира у магазині «Продукти», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Теремківська та 18.10.2019, коли нікого не було у приміщенні торгівельної зали, дістала з каси кошти близько 2000 грн., після чого зайшла у службове приміщення де побачила сумку, з якої також дістала кошти в сумі приблизно 3500 грн., після чого залишила приміщення магазину з викраденими грошима, якими розпорядилася на власний розсуд. Не заперечувала, що з каси та сумки викрала грошові кошти в розмірі, зазначеному у обвинувальному акті.

Щодо подій, які відбувалися 17.11.2019, надала показання про те, що влаштувалася до магазину «Міні-маркет», який розташований по вул. Саксаганського у м. Києві та проходила стажування на посаді продавця-касира. Перебуваючи у торгівельній залі, дочекавшись, що у приміщенні не було інших осіб, дістала з каси грошові кошти більше 17 тис., після чого залишила приміщення магазину.

03.10.2021 також вчинила крадіжку сумки власниці магазину «Артишок», у якому проходила стажування в якості продавця, який розташований по АДРЕСА_4 . В сумці були грошові кошти в розмірі 22 тис. грн. та інші речі. Не пам`ятає які саме, але не заперечує, що міг бути і ключ від автомобіля.

Пояснюючи свої дії зазначила, що декілька років потому, вона була власницею комісійного магазину, з якого вчинили крадіжку. Оскільки поліція так і не знайшла викрадачів, а вона була вимушена виплачувати власникам викрадених речей грошові кошти, також вирішила здійснювати крадіжки. Шкодує про вчинене. Викрадені гроші та майно власникам не повернула, оскільки не має такої можливості.

Вина обвинуваченої у вчинені зазначених кримінальних правопорушень, за обставин, зазначених у зміненому обвинуваченні, була доведена на підставі її показань, та за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності її позиції відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку роз`яснені.
При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а інші нетяжкими злочинами, а також данні про її особу, згідно яких обвинувачена раніш не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відносно неї Дніпровським та Шевченківським УП ГУНП у м Києві здійснюють досудові розслідування у кримінальних провадженнях за ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 191 КК України відповідно. Певний період часу обвинувачена переховувалася від суду, у зв`язку із чим оголошувався її розшук.
Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено. Визнання винуватості не може бути розцінено судом як обставина, що пом`якшує покарання, оскільки її неправомірні дії носили систематичний характер. Дані про те, що ОСОБА_3 вчиняла злочини, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, суд сприймає критично.

Враховуючи вищезазначене, наслідки від вчинених ОСОБА_3 злочинів, зокрема, невідшкодовану матеріальну шкоду потерпілим, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_3 має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст. 32 КК України, і вона засуджується за вчинення двох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією частиною статті Особливої частини КК України (ч.2 ст. 185 КК України), остаточне покарання суд визначає за правилами, передбаченими ч.1 ст. 70 К України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на думку суду, буде відповідати вимогам ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_10 підлягає частковому частковому задоволенню з наступних підстав.
У позовній заяві, поданій ОСОБА_10 під час досудового розслідування, остання просила стягнути з ОСОБА_3 як особи, яка своїми неправомірними діями завдала їй матеріальну та моральну шкоду. А саме, просила стягнути вартість викраденої сумки в розмірі 3700 грн., вартість ключа від автомобіля в розмірі 6500грн., та також 22 тис. грн., які були у сумці. Окрім того, заявила вимоги про стягнення з обвинуваченої в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 тис. грн.
Суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 22, ч.1 ст. 1777 ЦК України в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в межах доведеного обвинувачення, а саме: вартості сумки у розмірі 3626 грн. та ключів від автомобіля в розмірі 3706 грн. та 22 000 грн. грошових коштів, які перебували у сумці, яки були викрадені ОСОБА_3 . Вартість сумки та ключів у розмірі, який визначений у позовній заяві, є недоведеними. Окрім того, суду не надано доказів того, у потерпілій неправомірними діями обвинуваченої, завдана моральна шкода. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позову у зазначеній частині.
Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої. Запобіжний захід відносно обвинуваченої підлягає залишенню без змін. Речові докази відповідно до ст.124 КПК України - залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись п.1 ч.2 ст. 22, ч.1 ст. 1777 ЦК України, ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до частин 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (Два) роки.
Початок строку покарання рахувати з 21.11.2022.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк остаточно призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 21 год. 10 хв. 06.08.2022 по 20.11.2022 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

До набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід ОСОБА_3 , обраний у вигляді тримання під вартою в умовах Київського СІ, залишити без змін.

Речові докази електронні носії інформації, DVD-R та CDR диски, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь судового експерта ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 170 грн. (Сто сімдесят гривень витрат на проведення експертного дослідження №4786 від 29.11.2021.
Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29332,88 грн. (Двадцять дев`ять тисяч триста тридцять дві гривні 88 копійок).
У задоволені інших позовних вимог ОСОБА_10 відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а обвинуваченою у той саме строк з моменту отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1