Кримінальне провадження № 1 кп-760/1238/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0002523 від 07.11.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Узбекистан, грузина, особи без громадянства, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працевлаштований, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 01.03.2018 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.186 КК України, на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 19.12.2018, із застосуванням ст. 69 КК України, до 2 років позбавлення волі;

- 18.03.2019 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2-х років 3 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності під час запровадження воєнного стану за таких обставин.

З 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на території України було запроваджено дію воєнного стану.

06.11.2022, приблизно о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , заздалегідь маючи злочинний намір, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, перебував за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна,6 , з метою відшукання цінних речей і предметів, які б можна було викрасти та в подальшому продати. Помітивши припаркований автомобіль марки «ТОYОТА» моделі «РRIUS», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з якого вирішив таємно, повторно викрасти чуже майно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна та корисливі мотиви, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття переднього правого бокового скла автомобіля марки «ТОYОТА» моделі «РRIUS», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою каменю, що лежав на дорозі поруч, проник через вікно до сховища, а саме до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: відеореєстратор марки «Рlaym Spark», вартістю 4 346 гривень, флеш накопичувач, який майнової цінності не становить, автомобільний пилосос марки «Aspiring», вартістю 1 445 гривень, насос «Steeil Power», вартістю 561 гривня, автомобільну аптечку вартістю 2 000 гривень, вогнегасник вартістю 300 гривень, сумку з інструментами, вартістю 3 000 гривень, кепку фірми «М-ТАС» вартістю 300 гривень, панаму камуфляжного кольору із зображенням гербу України вартістю 500 гривень, Біблію вартістю 1000 гривень, ліхтарик фірми «5.11» та зарядний пристрій вартістю 2000 гривень, а також, перебуваючи в салоні даного автомобіля, з багажного відділення викрав чотири зимові шини вартістю 8 015 гривень за комплект.

Таємно, повторно викравши вище вказане майно, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, на загальну суму 23 467 гривень.

Допитаний у судому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні повторного таємного викрадення в умовах воєнного стану, з проникненням до автомобіля 06.11.2022, близько 23 години, чужого майна, а саме речей, одягу, електроприладів, зимових шин, що належать потерпілому ОСОБА_7 , на загальну суму 23 467 грн, при обставинах, що викладені у фабулі даного вироку, визнав повністю та дав пояснення щодо вчинення ним злочину, які відповідають фактичним обставинам провадження.

При цьому, щиро кається у вчиненому, повністю визнає усі обставини злочину, викладені в обвинуваченні, кількість та вартість майна, яке він викрав. Також, визнає час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, встановлені в ході досудового розслідування. Зазначив суду, що жалкує про те, що сталося, просив суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_6 та іншим учасникам процесу роз`яснені та зрозумілі суть обвинувачення та обставини провадження. Як пояснив ОСОБА_6 , в суді він давав показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає вину у вчиненні злочину, щиро кається.

У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, при дослідженні доказів суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції.

Разом з тим, органом досудового розслідування при кваліфікації дій обвинуваченого не враховано характеристики місця проникнення останнього та не вірно визначено автомобіль як інше приміщення, а не сховище. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне уточнити дану кваліфікуючу ознаку, що не обтяжує становище особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, та не змінює фактичних обставин кримінального провадження. Вказана позиція узгоджується з Постановою Касаційного кримінального суду Верховного суду №653/3/18 від 17 березня 2020 року.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив тяжке кримінальне правопорушення, особу винного, який характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий та притягується до відповідальності, матеріальна шкода потерпілому відшкодована.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є його щире каяття.

Обставин, що обтяжували б покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене та конкретні обставини вчиненого правопорушення, думку державного обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, а також враховуючи те, що вчинене ним кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких, згідно ст. 12 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 є особою раніше судимою, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та належних висновків для своєї поведінки не зробив, тобто його негативну соціальну спрямованість. Тому, з урахуванням зазначених обставин провадження, суд дійшов до висновку про можливість його перевиховання та виправлення тільки в умовах ізоляції від суспільства.

За вказаних обставин суд вважає, що щире каяття з боку обвинуваченого істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, проте призначає мінімальний розмір покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

Оскільки після ухвалення вироку і до дня набрання ним законної сили існує ризик переховування обвинуваченого від суду та перешкоджання виконанню вироку, суд вважає за необхідне залишити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на період апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», - залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 08 листопада 2022 року.

Речові докази:

- камінь - знищити,

- особисті речі, гроші в сумі 4850 грн., одяг, що належать ОСОБА_6 , - повернути власнику,

- чотири зимові шини, сумку з інструментом, аптечку, флешнакопичувач з відеореєстратора - залишити ОСОБА_7 , як власнику.

- копії чеків про оплату ремонту автомобіля, диски з відеозаписом камер спостереження - зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Солом`янський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1