Провадження № 1-кс/761/7057/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 00000475 від 01.03.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 00000475 від 01.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна, що було вилучене 23.03.2023 в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції № 4 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000475 від 01 березня 2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , з приводу того що, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігає наркотичні засоби за адресою свого помешкання, а саме: АДРЕСА_2 та у автомобілі марки «Nissan Almera», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у його використанні.

09 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 справа № 761/8232/23, провадження № 1-кс/761/5546/2023 надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_3

23.03.2023 за результатом проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» чорного кольору, модель 2201117SY, блокнот чорного кольору, синьо блакитного кольору які містять рукописний текс вилучено до спеціального пакету NPU1307492, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, без сім-карти, imei: НОМЕР_2 , електронні ваги чорного кольору, грошові кошти обмотані резинкою, саме: п`ять купюр номіналом 200 гривень та одинадцять купюр номіналом 100 гривень, коробку темного кольору, у якій знаходився скляний пристрій, чотири пакунки з пустими прозорими поліетиленовими зіп пакетами, мобільний телефон марки «Samsung» у чохлі, у вимкненому стані, паперовий конверт білого кольору з грошовими коштами а саме: п`ятдесят купюр номіналом п`ять гривень, п`ятдесят чотири купюри номіналом десять гривень, три купюри номіналом двадцять гривень, мобільний телефон марки «IPhone», сірого кольору у прозорому чохлі, imei: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору,imei: НОМЕР_4 , зіп- пакет у якому знаходилося тридцять предметів, які зовні схожі на набої, ваги чорного кольору, два флеш накопичувачі, чотири предмети, які зовні схожі на набої, ваги сірого кольору, один предмет який зовні схожий на набої, ваги, блокнот коричневого кольору, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, imei: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Lenovo», білого кольору у вимкненому стані, мобільний телефон марки «Samsung», білого кольору у вимкненому стані.

Вказані вилученні речі постановою слідчого від 24.03.2023 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просив накласти арешт на речі, що були вилученні 23.03.2023 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 .

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна та його представник заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, вважаючи його не обґрунтованим та відсутніми підстави визначенні ч.2 ст.170 КПК України для накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення обшуку. Крім того, зазначили, що вилучені мобільні телефони та грошові кошти ніякого відношення до кримінального правопорушення не мають.

Заслухавши власника майна його представника, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Зокрема, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на грошові кошти з метою забезпечення збереження цього майна, як речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з тією метою, яку він привів у клопотанні.

Між тим, жодних даних про те, що спірні грошові кошти отримані внаслідок злочинної діяльності не надано, як не надано доказів того, що вони реально містять на собі сліди кримінальних правопорушень. Крім того, як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання ані ОСОБА_3 ані жодній службовій чи юридичній особі не оголошено про підозру.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Таких вимог прокурором не дотримано, а в цій частині клопотання не обґрунтоване.

Отже на вказане майно не може бути накладено арешт з тих підстав, на які посилається прокурор.

Наявність у матеріалах постанови про визнання спірного майна речовими доказами, само по собі без реальних ознак, визначених ст.98 КПК України, не є безумовною підставою вважати вилучені грошові кошти речовими доказами у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КПК України. Це ж саме стосується й іншого майна мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» чорного кольору, модель 2201117SY, блокнот чорного кольору, синьо блакитного кольору, які містять рукописний текс, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, без сім-карти, imei: НОМЕР_2 , електронні ваги чорного кольору, коробку темного кольору, у якій знаходився скляний пристрій, чотири пакунки з пустими прозорими поліетиленовими зіп пакетами, мобільний телефон марки «Samsung» у чохлі, у вимкненому стані, мобільний телефон марки «Iphone» сірого кольору, який належить ОСОБА_9 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», синього кольору, imei: НОМЕР_4 , ваги чорного кольору, два флеш накопичувачі, ваги сірого кольору, ваги, блокнот коричневого кольору, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, imei: НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Lenovo», білого кольору у вимкненому стані, мобільний телефон марки «Samsung», білого кольору у вимкненому стані. В цій частині прокурором не обґрунтовувались доводи на підтвердження того, яке значення для кримінального провадження мають вказані речі.

Отже визнання стороною обвинувачення вилученого під час обшуку майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

З наданих матеріалів вбачається, що накладення арешту на грошові кошти за викладених у клопотанні прокурора обставин, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи громадян, які не мають процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, як підозрювані, та не відповідають потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах, явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність правових підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Щодо інших документів та речей, слідчий суддя погоджується з позицією прокурора, щодо того, що вони можуть бути використані як речові докази, зокрема - зіп- пакет у якому знаходилося тридцять предметів, які зовні схожі на набої, вилучено до спеціального пакету CRI1025916, чотири предмети, які зовні схожі на набої, вилучено до спеціального пакету CRI1025914, один предмет, який зовні схожий на набої, вилучено до спеціально пакету CRI1025909, з метою забезпечення завдань кримінального провадження, оскільки за своїми ознаками відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та можуть містити відомості які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В цій частині клопотання підлягає задоволенню, а відтак, на вилучені речі має бути накладено арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: зіп- пакет у якому знаходилося тридцять предметів, які зовні схожі на набої, вилучено до спеціального пакету CRI1025916, чотири предмети, які зовні схожі на набої, вилучено до спеціального пакету CRI1025914, один предмет, який зовні схожий на набої, вилучено до спеціально пакету CRI1025909, які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: