Справа № 190/1476/22
Провадження №1-в/190/204/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник ПВК № 122 ОСОБА_4 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання засудженого не підтримав, вважає, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений на шлях виправлення не став, а тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Заслухавши думку прокурора, який висловив заперечення проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали особової справи, наданої адміністрацією установи, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, 72 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2020 року до покарання призначеного до даного вироку остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2021 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2021 року змінено в частині призначення покарання, вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.08.2020 року та остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Згідно характеристики від 06.10.2022 року ОСОБА_5 на виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи, до роботи ставиться задовільно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_5 заохочень та стягнень не має.

Згідно ст. 82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, суд, приходить до висновку про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_5 під час відбуття всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому засуджений раніше судимий, стосовно нього неодноразово судами застосовувалось покарання у виді позбавлення волі, яке засуджений відбував реально. Втім, ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий умисний злочин проти власності.

На думку суду участь засудженого ОСОБА_5 у роботах з благоустрою відділення свідчить про те, що поведінка засудженого зазнає позитивних змін, однак на даний час підстави стверджувати, що останній дійсно став на шлях виправлення та довів даний факт, відсутні.

Той факт, що засуджений не порушує режиму утримання під час відбування покарання у виправній установі не дає беззаперечних підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

На думку суду, заміна призначеного покарання на більш м`яке, на цій стадії відбування покарання не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого ОСОБА_5 неможливо застосувати ст. 82 КК України, замінив невідбуту міру покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8