Справа №760/8475/23
Провадження №1-кс/760/3927/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, працюючого пожежним-рятувальником 41 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000083 від 22.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000083 від 22.04.20222, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000083 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС у Київській області) №55 від 12.06.2013 ОСОБА_5 призначено на посаду пожежного - рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород).

ОСОБА_5 вперше приймаючись на службу цивільного захисту зобов`язавcя завжди залишатися відданим українському народові, неухильно дотримуватися її Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту; захищати життя та здоров`я громадян, національне багатство України, її довкілля від надзвичайних ситуацій.

У період часу з 25.02.2022 по 30.03.2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, територія смт Іванків, Вишгородського району, Київської області, знаходилась під окупацією збройних сил російської федерації. Для запровадження та утримання у незаконний спосіб місцевих мешканців смт Іванків, Вишгородського району, Київської області, військовослужбовці російської федерації, з метою повного контролю над захопленою територією, використовуючи силу та вогнепальну зброю на в`їздах та виїздах з території вказаного села обладнали ворожі бойові озброєні блокпости, а також ввели спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на територіях населених пунктів Київської області, які на той час контролювалися російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Київської області були сформовані підрозділи силового блоку, які нібито виконували функції правоохоронних органів, тим самим вчиняли діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді пожежного-рятувальника 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області (м. Вишгород), маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території селища міського типу Іванків, Вишгородського району, Київської області, інших населених пунктів Київської області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, силових та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території смт. Іванків, Вишгородського району, Київської області, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, орієнтовно 18.03.2023, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф - погодився зайняти посаду заступника начальника пожежної частити, яка повинна була дислокуватись на базі 41 Державної пожежно-рятувальної частини (смт. Іванків Іванківського району) 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Київській області, за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт Іванків, вул. Михайлівська, 3.

З цією метою у період часу з 23.03.2022 по 25.03.2022 ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 під час заборони жителям селища міського типу Іванків військовими рф пересуватись транспортними засобами, вільно їздили по селищу на транспортних засобах із позначкою «V» спільно із представниками рф, що свідчить про перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Після вказаних поїздок військовослужбовці російської федерації викрадали, позбавили волі та утримували у полоні жителів селища міського типу Іванків, а саме: ОСОБА_8 який перебував у полоні в період з 23.03.2022 по 24.03.2022 та ОСОБА_9 який перебував у полоні в період з 26.03.2022 по 28.03.2022 при цьому застосовуючи до останніх нелюдське поводження кидали останніх до підвалу, катували, застосовували фізичне насильство.

В якості оплати за перехід на бік ворога та наданні представникам збройних сил рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у період з 23.03.2022 по 25.03.2022 отримували від їх представників продукти харчування, цигарки та алкоголь, які під час окупації були відсутні у вільному доступі в смт Іванків, Вишгородського району Київської області.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Надалі, 22.03.2022, ОСОБА_5 разом із пожежником-рятувальником Вишгородського РУ ГУ ДСНС України в Київській області ОСОБА_7 здійснили підпал 41 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Михайлівська, 3.

За таких обставин, ОСОБА_5 вчинив діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Слідчий в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.04.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.04.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 12.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 13.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.03.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 06.04.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 05.04.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 28.04.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 04.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 04.05.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 04.05.2022;

- актом про пожежу від 17.05.2022;

- звітом про причину виникнення пожежі від 17.05.2022;

- протоколом огляду місця події від 12.05.2022.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога, наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваний У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога, наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

Орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, крім того наразі наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке за ч. 2 ст. 111 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, набувши процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

- ОСОБА_5 може самостійно чи опосередковано через інших осіб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в цілому;

- враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- перебуваючи на свободі ОСОБА_5 зможе перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного та просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із застосуванням тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000083 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 162 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 та №58/2023 від 06.02.2023 затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022 та №2915-IX від 07.02.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 20.05.2023.

На підставі зазначених обставин, законодавцем встановлено відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Факти та інформація, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленого його підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Також, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному випадку необхідно враховувати той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а відтак обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, повинно відповідати суспільному інтересу в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає доведеним вказаний прокурором ризик, передбачений п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна. Як зазначено прокурором в клопотанні, ОСОБА_5 підтримував стосунки із представником збройних сил Російської, а тому у органу досудового розслідування існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний має можливість безперешкодно виїхати на тимчасово окуповану територію України, а також на територію Російської Федерації за допомогою їхніх збройних сил.

Дані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому доводи прокурора в цій частині є доведеними.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, враховуючи режим воєнного стану та особливості вчинення кримінального правопорушення та високий ступінь його суспільної небезпеки, в якому він підозрюється, існує реальна можливість продовження вчинення вказаного злочину чи вчинення інших подібних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, а також інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин та у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, до нього може бути застосований виключно безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб.

Визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до 16.06.2023 включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1