Справа № 127/9067/23
Провадження № 1-кс/127/3584/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 31.03.2023 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про накладення арешту на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245), який перебуває у власності ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000118 від 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2023 в м. Вінниця, неподалік будинку 54 по вулиці Айвазовського було зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі наркотичні засоби та психотропні речовини з метою збуту , а саме: зіп пакет з порошкоподібною речовиною; 5 зіп пакетів з кристалічною речовиною; 14 зіп пакетів з порошкоподібною речовиною; зіп пакет з речовиною рослинного походження.

В подальшому, 22.02.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено п`ять зіп-пакетів із кристалічною речовиною зеленого кольору та два зіп-пакети із кристалічною речовиною синього кольору .

Під час проведення подальшого досудового розслідування, 22.02.2023 під час проведення огляду місця події де ОСОБА_5 здійснив закладки наркотичних засобів, за координатами: широта 49.26231 N, довгота 028.47859 Е та за координатами широта 49.26277 N, довгота 028.478577 Е, та за координатами широта НОМЕР_1 , довгота 028.47986 Е, та за координатами широта НОМЕР_2 , довгота 028.47919 Е було виявлено та вилучено чотири згортки покритих клейкою стрічкою у яких знаходились прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною синього кольору.

22.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,- незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Санкція даної статті передбачає позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, було встановлено, що ОСОБА_5 є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245).

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 03.04.2023 звернулась до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, власник майна не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

З матеріалів справи вбачається, що СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000118 від 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 21.02.2023 слідує, що «21.02.2023 в м. Вінниця, неподалік будинку по вул. Айвазовського, 54, було зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі наркотичні засоби та психотропні речовини з метою збуту.».

Обґрунтовуючи клопотання слідчим зазначається, що 22.02.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено п`ять зіп-пакетів із кристалічною речовиною зеленого кольору та два зіп-пакети із кристалічною речовиною синього кольору .

Під час проведення подальшого досудового розслідування, 22.02.2023 під час проведення огляду місця події де ОСОБА_5 здійснив закладки наркотичних засобів, за координатами: широта 49.26231 N, довгота 028.47859 Е та за координатами широта 49.26277 N, довгота 028.478577 Е, та за координатами широта НОМЕР_1 , довгота 028.47986 Е, та за координатами широта НОМЕР_2 , довгота 028.47919 Е було виявлено та вилучено чотири згортки покритих клейкою стрічкою у яких знаходились прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною синього кольору.

22.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,- незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, було встановлено, що ОСОБА_5 є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245).

Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого про арешт майна суд враховує наступне.

Як уже зазначалося, за правилами встановленими частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи клопотання про необхідність накладення арешту на будинок підозрюваного, слідчим зазначається про те, що метою арешту є те, що якщо підозрюваного буде визнано винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, відносно нього може бути застосоване додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Як слідує з матеріалів справи, 22.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,- незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Відповідно до частини другої статті 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, санкцією частини другої статі 307 КК України, яка інкримінується підозрюваному, передбачено конфіскацію майна як вид покарання.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З поданого клопотання слідує, що правовою підставою для накладення арешту на будинок підозрюваного є положення статті 170 КПК України, якою передбачено можливість накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на будинок є не співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями частини першої статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладені обставини, наявність самої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна, саме по собі не може слугувати підставою для накладення арешту на майно підозрюваного на даний момент, оскільки такий вид покарання може і не застосовуватись судом при ухваленні вироку, а відтак сама лише підозра не може позбавити права користування та розпорядження майном підозрюваним, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 21.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: