У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2022 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування за №0002722 від 12.10.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України, про дозвіл на затримання підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молчанове, Томської області, Росії, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупована території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Так, 25.05.2014, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, маючи намір на вступ до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», прибув до штабу ДНР в м. Донецьк. Діючи далі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_5 увійшов до незаконного збройного формування, під командуванням ОСОБА_6 . Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри та участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань.

Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, ОСОБА_5 було передислоковано до м. Слов`янськ, де було призначено на посаду бійця та передано йому у використання автоматичну вогнепальну зброю, набої до неї, формений одяг та військове спорядження.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з 25.05.2014 до 05.07.2014, ОСОБА_5 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами країни збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира по здійсненню визначених йому завдань по організації та проведенню пропускного режиму на блокпосту, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної «ДНР».

Таким чином, дії ОСОБА_5 та носили тривалий характер, а саме в період з 25.05.2014 до початку липня 2014 року, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, спричинено загибель людей, що є тяжкими наслідками.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 залишив місце проживання, переховується від органу досудового розслідування та суду, чим перешкоджає розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може впливати на свідків кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі, існують всі підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини свідчать про необхідність надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

02 вересня 2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому він зазначає, що приблизно в кінці червня 2014 року бачив ОСОБА_5 , одягненого в камуфляжну форму, який знаходився на блокпосту, де керував іншими сепаратистами;

- протоколами впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , під час якого він впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка в червні 2014 року перебувала на блокпосту по вул. Сучасній в м. Слов`янську, та була одягнена у камуфляж з автоматичною зброєю, та керувала діями інших озброєних осіб;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка дала покази, аналогічні показам ОСОБА_7

26 грудня 2014 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_5 .

Постановою Ізюмської міжрайонної прокуратури від 12 жовтня 2015 року було виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0000572 від 14 липня 2014 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України та зареєстровано їх в ЄРДР за № 0002722.

Відповідно до ст. 131, 176 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий запобіжний захід - затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.

Згідно із ч. 1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу, а також якщо є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, суд може відмовити у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що, зокрема, підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

У зв`язку із тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, залишив постійне місце проживання, що підтверджується матеріалами справи, перешкоджаючи таким чином розгляду кримінального провадження, постановою слідчого від 26.12.2014 року, його було оголошено у розшук.

Таким чином, аналіз встановлених обставин свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу. Слідчий суддя приходить до висновку, що на сьогодні існує зазначений у клопотанні ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Зазначене дозволяє дійти висновку про наявність обставин, зазначених у ч.4 ст. 189 КПК України, що є достатнім для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У зв?язку з наведеним та враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів, слідчий суддя, вважає за необхідне вирішити питання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. 187-190 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,уродженця с. Молчанове, Томської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання діє до моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,але не більше 6 місяців, тобто до 30 травня 2023 року.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, а також в разі добровільного з`явлення підозрюваного до суду чи відкликання ухвали прокурором.

Копію ухвали надіслати для виконання до Слов`янської окружної прокуратури (прокурору ОСОБА_3 (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 3-в).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 30.12.2022 року об 11-10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1