У Х В А Л А

Іменем України

20.04.2023

Справа № 331/2036/23

Провадження № 1-кс/331/749/2023

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши

клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_5 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000491 від 22.03.2023, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_5 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000491 від 22.03.2023.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000491 від 22.03.2023 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України.

19.03.2022 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 за ч.2 ст.111 КК України.

09.05.2022 Київською міською прокуратурою було внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000181 за ч.7 ст.1111 КК України.

27.07.2022 прокурором у кримінальному провадженні визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000181 від 09.05.2022 за слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області.

20.09.2022 матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000181 від 09.05.2022 та № 0000075 від 19.03.2022 об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000075.

01.03.2023 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області винесено постанову та змінено правову кваліфікацію в частині окремого кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.1111 КК України на кримінальне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.1111 КК України.

02.03.2023 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 1111 КК України.

04.03.2023 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 1111 КК України.

22.03.2023 процесуальним керівником матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 19.03.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_7 виділені в окреме кримінальне провадження №0000491.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бердянськ Запорізької області, громадянин України, українця, тимчасово непрацюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст.480 КПК України, раніше не судимий, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Бердянськ Запорізької області, територія якого з 28.02.2022 по теперішній час знаходиться під окупацією представників збройних сил російської федерації (далі за текстом зс рф), у першій декаді червня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), на пропозицію невстановлених осіб з числа військової окупаційної адміністрації рф у м. Бердянську Запорізької області, погодився та добровільно зайняв посаду «заступника голови військово-цивільної адміністрації м. Бердянськ по управлінню Бердянським районом» у так званій «військово-цивільній адміністрації», яка знаходиться за адресою: пл. Єдності, б.2А, м. Бердянськ, Запорізька область, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади «ВЦА м. Бердянськ», створеному на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області. Далі, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Бердянськ після реогранізації структури самопроголошеного, незаконного та підконтрольного окупаційній адміністрації рф органі влади «ВЦА м. Бердянськ» та створення у його складі «військово-цивільної адміністрації Бердянського району» у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше третьої декади жовтня 2022 року, ОСОБА_7 добровільно зайняв посаду так званого «голови ВЦА Бердянського району Запорізької області» у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади «ВЦА Бердянського району», що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, б. 3, м. Бердянськ, Запорізька область, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, в тому числі окупаційній адміністрації.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_7 належать на праві приватної власності:

1) ціле убудовано-прибудоване приміщення у буд. АДРЕСА_2 .

Крім того, згідно інформації з бази даних «Єдиного державного реєстру транспортних засобів» МВС України, за ОСОБА_7 зареєстровані транспортні засоби:

1) МТЗ П05, 1992 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;

2) ЗАЗ 1102 1091, 1993 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні нерухомим майном ОСОБА_7 призведе до перереєстрації вказаного нерухомого майна на іншу особу та призведе до неможливості забезпечити його конфіскацію.

Просить задовольнити клопотання та накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на приватне нерухоме майно ОСОБА_7 : 1) ціле убудовано-прибудоване приміщення у буд. АДРЕСА_2 ,та на транспортні засоби, які зареєстровані за ОСОБА_7 : 1) МТЗ П05, 1992 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2) ЗАЗ 1102 1091, 1993 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

У зв`язку з наявністю ризиків, розгляд клопотання про арешт зазначеного майна просимо провести у закритому судовому засідання без виклику підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягала. Надала заяву про розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксації.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні поклалася на розсуд суду. Надала заяву про розгляд клопотання без застосування технічних засобів фіксації.

Фіксування розгляду клопотання технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що 22.03.2023 року внесено відомості до ЄРДР №0000491 відносно підозрюваного ОСОБА_7 за ч.5 ст. 111-1 КК України, а саме, що ОСОБА_7 , діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Бердянськ Запорізької області, територія якого з 28.02.2022 по теперішній час знаходиться під окупацією представників збройних сил російської федерації (далі за текстом зс рф), у першій декаді червня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена), на пропозицію невстановлених осіб з числа військової окупаційної адміністрації рф у м. Бердянську Запорізької області, погодився та добровільно зайняв посаду «заступника голови військово-цивільної адміністрації м. Бердянськ по управлінню Бердянським районом» у так званій «військово-цивільній адміністрації», яка знаходиться за адресою: пл. Єдності, б.2А, м. Бердянськ, Запорізька область, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади «ВЦА м. Бердянськ», створеному на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області. Далі, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи у м. Бердянськ після реогранізації структури самопроголошеного, незаконного та підконтрольного окупаційній адміністрації рф органі влади «ВЦА м. Бердянськ» та створення у його складі «військово-цивільної адміністрації Бердянського району» у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше третьої декади жовтня 2022 року, ОСОБА_7 добровільно зайняв посаду так званого «голови ВЦА Бердянського району Запорізької області» у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф органі влади «ВЦА Бердянського району», що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, б. 3, м. Бердянськ, Запорізька область, пов`язану із виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що ОСОБА_7 належать на праві приватної власності: ціле убудовано-прибудоване приміщення у буд. АДРЕСА_2 .

Крім того, згідно інформації з бази даних «Єдиного державного реєстру транспортних засобів» МВС України, за ОСОБА_7 зареєстровані транспортні засоби: МТЗ П05, 1992 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; ЗАЗ 1102 1091, 1993 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

За ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 додаткового (першого)протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено,що кожна фізична,або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом,або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98) (справа «East/West Alliance Limited» проти України).

Слідчий суддя вважає, що матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження.

На цей час існують обґрунтовані підстави вважати, що вказане рухоме та нерухоме майно, а ціле убудовано-прибудоване приміщення у буд. АДРЕСА_2 , МТЗ П05, 1992 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; ЗАЗ 1102 1091, 1993 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , може бути продане чи оформлено на іншу особу.

Оскільки, майно, належить ОСОБА_7 на яке просить накласти арешт слідчий за погодженням з прокурором та в матеріалах кримінального провадження міститься достатньо даних, які свідчать про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому до підозрюваного необхідно застосувати арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тому у частині задоволення клопотання щодо накладення арешту, шляхом заборони користування, розпорядження рухомого та нерухомого майна ОСОБА_7 , а саме цілого убудовано-прибудованого приміщення у буд. АДРЕСА_2 , МТЗ П05, 1992 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; ЗАЗ 1102 1091, 1993 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання необхідно відмовити.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та належним чином обґрунтоване. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Крім того,слідча суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта ОСОБА_5 , погодженого прокурором, який здійснює процесуальне керівництво-прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000491 від 22.03.2023 задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_7 , а саме цілого убудовано-прибудованого приміщення у буд. АДРЕСА_2 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Накласти арешт шляхом відчуження рухомого майна, а саме транспортних засобів, які зареєстровані за ОСОБА_7 : МТЗ П05, 1992 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; ЗАЗ 1102 1091, 1993 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1