ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 рокусмт ПетровеСправа № 941/3/22
Провадження № 1-кп/941/65/22

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Петрове кримінальне провадження № 0001593 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який в порядку ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ;

зі сторони захисту захисника ОСОБА_5 ;

зі сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2021 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на нанесення іншій людині умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки з мешканцем вказаного будинку ОСОБА_6 , розпочатої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ногами і руками не менше одиннадцяти хаотичних травматичних ударів в різні частини тіла та голови останнього, у тому числі, де перебувають важливі для життєдіяльності органи людини, в результаті чого ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: синці, гематоми обличчя, крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови, спинки носу, субарахноїдальні крововиливи, забої тканини мозку в сукупності з переломом кісток носу. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень міг утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння, за давністю може складати близько 6 годин до моменту смерті і перебуває у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №493 від 15.12.2021 року.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

Потерпілою юридичною особою від кримінального правопорушення є Петрівська селищна рада, , адреса: 28300, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Петрове, вул. Святкова, будинок 7, представник - ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 , у судовому засіданні спочатку свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення не визнав та суду пояснив, що 14.11.2021 року, у вечірній час, після 19 год., він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 прийшли в гості до ОСОБА_9 , яка проживає у будинку АДРЕСА_1 . У будинку також перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Вони почали розпивати спиртні напої, під час чого ОСОБА_6 почав його ображати та ОСОБА_3 запропонував потерпілому вийти до іншої кімнати. Після того як вони вийшли до іншої кімнати ОСОБА_6 наніс йому удар головою в обличчя, від чого з носа потекла кров. В свою чергу він наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів руками в потилицю, від чого останній сів на ліжко. Після цього він налив ОСОБА_6 горілки, яку останній випив та закурив. ОСОБА_6 при цьому міг спілкуватись та крові на ньому не було. Відразу після цього він разом зі ОСОБА_8 пішли додому. Пізніше обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та доповнив свої покази тим, що кількість нанесених ним ударів потерпілому була не менше чотирьох, але точну кількість, чим бив та куди, сказати не може, так як не пам`ятає. Разом з тим обвинувачений погоджується з тим, що смерть потерпілого настала від нанесених ним тілесних ушкоджень, у чому щиро розкаюється.

Представник потерпілої юридичної особи у судове засідання не з`явився , своєю завою прохав проводити розгляд справи без його участі.

Крім повного визнання вина обвинуваченого у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_8 показала, що 14.11.2021 року упродовж дня її співмешканець ОСОБА_3 вживав спиртні напої та після 19 години запропонував піти в гості до їх знайомого ОСОБА_6 . Коли вони прийшли, то там знаходились ОСОБА_6 ,

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після приходу ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 знаходились в одній кімнаті, де сиділи за столом та випивали, а вона із ОСОБА_10 сиділа у іншій кімнаті, але їй було видно стіл у тій кімнаті. Вона бачила, як ОСОБА_6 ударив першим головою в обличчя ОСОБА_3 , після чого останні вийшли із-за столу та їх перестало бути видно, але вона чула звуки бійки та стала на поріг іншої кімнати, де побачила як ОСОБА_3 наносив удари кулаками в обличчя ОСОБА_6 сидячи на ньому зверху, коли останній лежав на спині. Вона бачила, як під час нанесення ОСОБА_3 ударів ОСОБА_9 схопила ножа та намагалася вдарити ОСОБА_3 в спину, але вона попередила останнього і він вирвав ніж з рук ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_3 наказав їй вийти з кімнати і вона вийшла. Через деякий час вона знову зайшла до кімнати та допомогла ОСОБА_3 підняти ОСОБА_6 з підлоги та покласти його на ліжко, оскільки останній самостійно не міг цього зробити, так як на її думку був дуже п`яний. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 вона не бачила. Бійка відбувалась приблизно хвилин п`ять.

Свідок ОСОБА_9 показала, що вона проживала за адресою АДРЕСА_3 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_6 та квартирантом ОСОБА_10 . Приблизно о 21 годині 14.11.2021 до них прийшли ОСОБА_3 та знайома ОСОБА_8 і вони разом почали розпивати спиртні напої. Близько 22 години між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виник конфлікт, в ході якого останній вивів ОСОБА_6 в сусідню кімнату, де як вона зрозуміла по звукам, відбулась бійка, яка продовжувалася близько 30 хв. Вона намагалася зайти до кімнати, але ОСОБА_3 сказав їй вийти, після цього вона більше до кімнати не заходила. Після бійки з кімнати вийшов ОСОБА_3 , у якого руки та одяг були в крові, та сказав, щоб ОСОБА_6 ніхто не турбував і вони разом зі ОСОБА_8 пішли додому. Коли вони пішли , свідок зайшла до кімнати та побачила, що ОСОБА_6 лежить на ліжку. Він був живий, але весь у крові, навіть з очей текла кров, не розмовляв. Близько 3 год. ночі ОСОБА_6 почав ходити по кімнаті, а потім впав на підлогу. Вранці свідок виявила, що ОСОБА_6 помер. Крім цього свідок доповнила, що конфліктів між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не було.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що згідно витягу з кримінального провадження № 0001593, відомості про дане кримінальне провадження внесені до ЄРДР 15.11.2021 року. Датою надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела є 15.11.2021 року, фабула: 14.11.2021 року близько 21 години за адресою: АДРЕСА_3 , в кімнаті вказаного будинку на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків під час розпиття спиртних напоїв гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла, в тому числі голови, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній помер від отриманих травм у вигляді ЗЧМТ. Правова кваліфікація: ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 15.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 ,оглянуто місце події, за результатами якого складено опис обстановки домоволодіння, виявлено труп ОСОБА_6 , також виявлено та вилучено 4 рюмки, 2 чашки жовтого кольору, матрац та простинь з слідами РБК, зроблено відеозапис огляду.

Згідно протоколів отримання зразків для експерта від 15.11.2021 року, у ОСОБА_3 відібрані зразки піднігтьових зрізів, зразок крові та змиви.

16.11.2021 року, з метою перевірки та уточнення відомостей щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_3 проведено слідчий експериментза адресою: АДРЕСА_3 , з участю підозрюваного та захисника з відеофіксацією, про що складений відповідний протокол, під час якого обвинувачений показав , як він наносив удари потерпілому, тобто підтверджено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт.

14.12.2021 року, з метою перевірки та уточнення відомостей щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . ОСОБА_3 проведено слідчий експериментза адресою: АДРЕСА_3 , з участю свідка ОСОБА_8 , з відеофіксацією, де остання підтвердила покази про те, що ОСОБА_3 наносив удари потерпілому, сидячи на ньому.

Згідно висновку судово-медичного експерта №493 від 15.12.2021 року ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: синці, гематоми обличчя, крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови, спинки носу, субарахноїдальні крововиливи, забої тканини мозку в сукупності з переломом кісток носу. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень міг утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), несе ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечний в момент заподіяння, за давністю може складати близько 6 годин до моменту смерті і перебуває у прямому причинному зв`язку із смертю ОСОБА_6 .

У відповідності з висновком судово-медичного експерта №705 від 14.12.2021 року, знайдені на джинсових штанах підозрюваного ОСОБА_3 сліди крові можуть належати потерпілому ОСОБА_6 та не можуть належати підозрюваному ОСОБА_3 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 703 від 08.12.2021 року, знайдена на вирізу з доріжки, вилученому при огляді місця події, кров людини може належати потерпілому ОСОБА_6 та не може належати підозрюваному ОСОБА_3 .

Як вбачається з висновку судово-медичного експерта № 704 від 14.12.2021 року, знайдені на простирадлі, вилученому при огляді місця події, (об`єкти 1, 2, 4, 7, 8, 9, 10) сліди крові людини можуть належати потерпілому ОСОБА_6 та не можуть належати підозрюваному ОСОБА_3 .

Згідно висновку судово-медичного експерта №706 від 14.12.2021 року, знайдені на куртці підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкти 1, 2, 5) сліди крові можуть належати потерпілому ОСОБА_6 та не можуть належати підозрюваному ОСОБА_3 .

У відповідності з висновком експерта № 707 від 14.12.2021 року, знайдені на правому кросівку підозрюваного ОСОБА_3 (об`єкти 1) сліди крові можуть належати потерпілому ОСОБА_6 та не можуть належати підозрюваному ОСОБА_3 .

Згідно висновку судово-медичного експерта № 702 від 08.12.2021 року, знайдена на вирізу з матрацу, вилученому при огляді місця події, кров людини може належати потерпілому ОСОБА_6 та не може належати підозрюваному ОСОБА_3 .

З висновку судово-психіатричного експерта № 466 від 21.12.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходиться в тимчасовому хворобливому стані. Міг контролювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати осудним.Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючі перераховані вище безпосередньо досліджені судом докази на предмет їх належності, достовірності та допустимості, суд виходить з наступних положень чинного законодавства, а також міжнародних норм.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести винуватість особи поза розумним сумнівом. Для додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який сумнів був спростований фактами, встановленими на підставі доказів, і єдиною версією, якою безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у пред`явленому обвинуваченні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом.

Відповідно до ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно з усталеною судовою практикою, узагальненою, зокрема, у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», основним критерієм для відмежування складів злочинів, передбачених статтею 115 та частиною 2 статті 121 КК України, є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві на відміну від заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, її настання охоплюється умислом винного. Питання про умисел вирішується з урахуванням усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, і його способу, знаряддя злочину, кількості, характеру та локалізації заподіяних тілесних ушкоджень і причин припинення посягання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

При цьому суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він бив потерпілого лише по потилиці та свідка ОСОБА_8 про те, що після побиття у потерпілого були відсутні видимі тілесні ушкодження та кров.

Вказані обставини справи спростовуються висновком судово-медичного експерта№705 від 14.12.2021 року, згідно якого на джинсах, які вилучено у ОСОБА_3 під час затримання та особистого обшуку, виявлені сліди крові можуть належати потерпілому ОСОБА_6 та не можуть належати підозрюваному ОСОБА_3 .

Крім того, як встановлено висновком судово-медичного експерта№706 від 14.12.2021 року, на куртці, яка вилучена у ОСОБА_3 під час затримання та особистого обшуку виявлено сліди крові, яка можуть належить ОСОБА_6 та не можуть належати підозрюваному ОСОБА_3 .

Також відповідно до висновків судово-медичних експертів №703 і №704 від 08.12.2021 року та 14.12.2021 року, на простирадлі та вирізу з доріжки з кімнати, де відбулася подія, виявлено сліди крові, які можуть належати потерпілому ОСОБА_6 .

Аналогічний висновок судово-медичного експерта№707 від 14.12.2021 року, згідно якого на кросівках, які вилучено у ОСОБА_3 , виявлено сліди крові, які можуть належити ОСОБА_6 . Окрім того, сліди крові потерпілого на кросівках обвинуваченого свідчать також про те, що останній наносив удари ще й ногами.

Крім того, згідно висновку судово-медичного експерта №493 від 15.12.2021 року, розтин трупа проводився у період з 18 по 20 годину 15.11.2021 року, а давність смерті може складати 12-14 годин, тобто у період з 4 по 6 годину 15.11.2021 року, що підтверджує покази свідка ОСОБА_9 про те, що близько 3 год 15.11.2021 року потерпілий був ще живий. Також, узгодженим є час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , оскільки з часу нанесення тілесних ушкоджень до смерті потерпілого, згідно висновку експерта пройшло приблизно 6 годин. Виходячи з того, що сам ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_9 вказують час близько 21 години, а помер потерпілий у період з 4 по 6 годину 15.11.2021 року, то час нанесення тілесних ушкоджень складає близько 21-22 години 14.11.2021 року.

Така поведінка та твердження обвинуваченого і свідка, яка є співмешканкою обвинуваченого, судом розцінюється як спосіб пом`якшити або ж уникнути відповідальності ОСОБА_3 за вчинене.

Крім цього необхідно зазначити, що під час досудового розслідування сам обвинувачений та свідки вказували час бійки як приблизно о 22 годині, а в судовому засіданні їхні покази часу бійки були з 19 год. до 21 год. 14.11.2021 року. Проте, з часу події до допиту обвинуваченого та свідків у судовому засіданні минув тривалий час, що на думку суду вплинуло на їх покази щодо часу події.

Також суд не може врахувати обвинуваченому у зв`язку з повним визнанням своєї вини таку пом`якшуючу обставину як щире каяття.

Як роз`яснив Верховний Суд у справі № 199/6365/19, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак під час судового розгляду обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, має постійне місця проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, є таким, що не має судимості.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч.2ст.121 КК України.

На думку суду, саме таке покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді взяття під варту необхідно залишити в силі.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів та питання процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392-395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19.12.2022 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.11.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити в силі і утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1172 грн. 96 коп.

Речові докази:

чотири скляні рюмки та дві чашки жовтого кольору, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;

фрагмент вирізу матрацу з РБК, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;

фрагмент вирізу з доріжки з РБК, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;

простинь жовтого кольору з РБК, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;

джинси блакитного кольору із слідами РБК, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;

кросівки чорного кольору, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити;

куртка чорного кольору, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 (смт Петрове) Олександрійського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, захиснику і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12