печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000112.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000112 від 25.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 364, ч. 2 ст. 222 КК України, яке виділено з кримінального провадження № 0000216 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення ч. 2 ст. 222 КК України.

Проведення досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2017-2019 років службові особи митного поста «Хуст» Закарпатської митниці Держмитслужби, перебуваючи за адресою: м. Хуст, вул. Сливова, 34, виконуючи покладені на них обов`язки із здійснення митного контролю та виконання митних формальностей, щодо товарів - «сідельні тягачі для напівпричепів, напівпричепи для перевезення вантажів, вантажні автомобілі для перевезення вантажів», що переміщуються через митний кордон, в супереч інтересам служби вчинили дії, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи, у виді надання пільг і звільнення від оподаткування транспортних засобів при ввезенні на митну територію України, без законних на те підстав, з використанням службовою особою свого службового становища, що спричинило тяжкі наслідки.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 скеровано до суду.

Поряд з цим, відповідно до висновку судово-економічної експертизи, підтверджено, що збитки завдано державі щодо заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита та заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість загальну суму 1 359 938,33 гривень.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи, підтверджено, що ТОВ «ДОМІОН» завдано збитки державі, щодо заниження податкового зобов`язання по сплаті ввізного мита та заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість загальну суму 580 734,09 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним кошти, розміщені на рахунках ТОВ «ДОМІОН» набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення у вигляді тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України і звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита, завершив митне оформлення, що призвело до несплати митних платежів в повному обсязі та заниження податкових зобов`язань.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ДОМІОН» () відкритих в банківських установах:

- АТ "ОТП БАНК", МФО 300528, рахунки: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_1 ;

- АБ "УКРГАЗБАНК" МФО 320478, рахунок: НОМЕР_3 ;

- АТ "КОМIНВЕСТБАНК" МФО 312248, рахунки: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ,

- АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", МФО 380805, рахунки: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1