Справа № 202/6455/23
Провадження № 1-кп/202/646/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене 10.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скотарське Воловецького району Закарпатської області, громадянина України, українця, українець, з середньою спеціальною освітою, який неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, навідник військової частини НОМЕР_1 , матрос, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2022 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 351 від 30.12.2022 матроса ОСОБА_5 призначено на посаду навідника 1 відділення морської піхоти 3 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовій обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Проходячи військову службу у вищевказаній посаді, матрос ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Крім того, солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи про суспільні відносини між людьми, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності за наступних обставин.

09 лютого 2023 року приблизно о 16 год. 30 хв. матрос ОСОБА_5 , направився до житлового будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 для спільного розпивання спиртних напоїв.

Розмістившись у приміщенні кухонної кімнати вищезазначеного будинку, матрос ОСОБА_5 та ОСОБА_6 протягом декількох годин розпивали спиртні напої.

У подальшому, 09 лютого 2023 року приблизно о 18 год. 30 хв. у матроса ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник намір на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням зброї.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, матрос ОСОБА_5 приблизно о 18 год. 30 хв. 09 лютого 2023 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кухонній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, незважаючи на присутність оточуючих в приміщенні вказаного будинку, із хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, не маючи реальних приводів та підстав для застосування та використання зброї, грубо порушуючи військову дисципліну, взяв ввірений йому для службового користування автоматичну нарізну вогнепальну зброю - 5,45 мм, автомат Калашникова (АК-74), серійний номер НОМЕР_2 , 1981 року випуску із приєднаним магазином з бойовими припасами, з якого здійснив не менш дев`яти пострілів хаотичної стрільби в кухонній та спальній кімнатах будинку, після чого продовжуючи свої злочинні дії вийшов на подвір`я домоволодіння звідки здійснив не менш восьми пострілів хаотичної стрільби, чим створив реальну загрозу для життя та здоров`я особи ОСОБА_6 , який перебував постійно поряд з ним та грубо порушив громадський порядок і спокійні умови відпочинку осіб проживаючих по сусідству з вказаним будинком.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

06.04.2023 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язується: беззастережно та у повному обсязі визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро каятися, у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання, не вчиняти до закінчення проходження військової служби військових злочинів, сплатити у повному обсязі витрати на проведення експертизи за даним кримінальним провадженням у розмірі 1510 грн. 24 коп., погоджуючись на призначенні покарання за ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст.ст. 69,60 КК України, у виді арешту строком на 3 (три) місяці із утриманням на гаупвахті Військової служби правопорядку.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному - щиро розкаявся. Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлена клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому підозрюваним вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 06.04.2023 між прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди - не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання, визначена з огляду на ступень тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого з врахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем.

В якості обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд враховує вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких інших обставин у виді обстрілу населеного пункту, за місцем дислокації військової частини, невідомими особами з числа російсько-окупаційних військ, що заподіяло обвинуваченому надмірну дратівливість, гарячковість та викликали у нього стан розпачу, що не сприяло належному здійсненню ним самоконтролю своєї поведінки в умовах воєнного стану.

Узгоджена міра покарання із застосуванням ст. 69 КК України при наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з призначенням ОСОБА_5 узгодженого покарання за ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69, 60 КК України, з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 296 КК України, у виді арешту строком на 3 (три) місяці з утриманням на гаупвахті Військової служби правопорядку, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який в судовому засіданні визнав вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, що свідчить про його щире каяття.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити - домашній арешт.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов не заявлений. Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст.ст. 118-124 КПК УкраїниСудові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474,475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.04.2023 року між прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 у відношенні ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. ст. 69, 60 КК України, з переходом до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 296 КК України, у виді арешту строком на 3 (три) місяці з утриманням на гаупвахті Військової служби правопорядку.

Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити - домашній арешт.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- 17 предметів зовні схожі на стріляні гільзи від «Автомата Калашникова», які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити;

-предмет зовні схожий на патрон від «Автомата Калашникова», предмет зовні схожий на автоматичну зброю «Автомат Калашникова» з номером НОМЕР_2 , 1981 р.в., які було вилучено під час огляду місця події 10.02.2023 та передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП №3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області - повернути ВЧ НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової експертизи зброї № СЕ-/19/104-23/10461-БЛ від 21.03.2023 року в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 24 коп.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1