Справа № 537/2579/22
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2023 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву слідчого судді Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді справи № 537/2579/22, -

Встановив:

До провадження судді Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 надійшла заява слідчогосудді Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді справи № 537/2579/22, яка вмотивована тим, що скарга на бездіяльність керівника Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 стосується дій голови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_5 , при цьому слідчий суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 повідомила, що з 11 червня 2012 року по 27 серпня 2013 року вона працювала на посаді заступника керівника апарату Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, а з 28 серпня 2013 року по 11 серпня 2020 року - на посаді керівника апарату Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, та перебувала у прямому підпорядкуванні за посадою голови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, що може викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши наведені слідчим суддею ОСОБА_3 на обґрунтування заяви про самовідвід доводи,дійшов наступного висновку.

За приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні визначені в ст.75 КПК України, зокрема в п.4 ч.1 ст.75 КПК України, згідно якого слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 мотивована необхідністю уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності головуючого по справі, та вказано, що справа стосується дій голови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_5 , а суддя ОСОБА_3 з 11 червня 2012 року по 27 серпня 2013 року працювала на посаді заступника керівника апарату Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, а з 28 серпня 2013 року по 11 серпня 2020 року - на посаді керівника апарату Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, та перебувала у прямому підпорядкуванні за посадою голови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Вивчивши наведені слідчим суддею ОСОБА_6 доводи щодо наявності підстав для її самовідводу, суд дійшов висновку, що подаючи заяву про самовідвід, слідчий суддя ОСОБА_3 не вказала як ті обставини, що вона працювала в апараті Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області та перебувала у прямому підпорядкуванні за посадою голови вищевказаного суду більш ніж два роки тому, а саме до 11.08.2020, може бути ознакою необ`єктивності чи упередженості судді за відсутності посилань на інші факти та обставини, які характеризують ступінь особистих стосунків судді та можуть свідчити про обґрунтовані причини побоюватися щодо наявності упередженості судді ОСОБА_3 стосовно учасників справи, чи про зацікавленість у певному рішенні в цій справі, чи про вияв її необ`єктивного ставлення до учасників справи.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що безсторонність суду та здійснення провадження у справі на основі додержання законності презюмується, суд приходить до висновку, що заявлений самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 не містить достатніх доводів, які б свідчили про наявність підстав для самовідводу, передбачених нормами КПК України, тому заява про самовідвід слідчого судді від участі у розгляді справи № 537/2579/22задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви слідчого судді Кременчуцького районного суду Полтавської області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді справи № 537/2579/22.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1