Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3577/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має утриманні має дитину 2009 року народження, перебуває на посаді директора ТОВ «Рентшер плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів),

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000067 від 30.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України, із визначенням застави в розмірі не менше 5 млн.грн.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000067 від 30.03.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 р., невстановлена досудовим слідством особа здійснила телефонний дзвінок до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , з номеру телефона НОМЕР_1 та повідомила, що йому потрібно оформити рішення про збільшення статутного капіталу та оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна. В подальшому, 30.03.2023 о 11-00 в приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30, приміщення 640, прибув ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який представився як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомили приватному нотаріусу ОСОБА_7 про намір оформити рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_5 , шляхом внесення нерухомого майна, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час оформлення вказаного рішення ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, надав приватному нотаріусу ОСОБА_7 , документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія № НОМЕР_2 з явними ознаками підробки. Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_8 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовує заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , підписав відповідні документи та в подальшому разом з ОСОБА_5 покинули приміщення нотаріальної контори. В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , 30.03.2023 о 17-30 знов прийшли до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30, приміщення 640, з метою оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_5 . Під час оформлення акту приймання-передачі нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1003 кв.м., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном, знов, представившись ОСОБА_9 , надав приватному нотаріусу ОСОБА_7 , документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія № НОМЕР_2 з явними ознаками підробки, для підпису акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс». Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовують заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_9 , підписали акт приймання-передачі нерухомого майна на нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1003 кв.м., вартістю 5 млн грн, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , засвідчивши своїми підписами згоду сторін. Однак, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, бо хоча виконали усі дії, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли розпорядитися вказаним майном, оскільки нотаріусом ОСОБА_7 були виявлені ознаки підробки паспорта громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія № НОМЕР_2 , про що останній повідомив правоохоронні органи. В подальшому, 30.03.2023 за адресою: вул. Княжий затон, 2/30 в приміщенні 640 де розташована нотаріальна контора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 працівниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_10 та ОСОБА_5 30 березня 2023 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про те, що він підозрюється у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, а саме, на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України. 31 березня 2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України. Повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: рапортом про вчинене правопорушення від 30.03.2023; протоколом прийняття заяви про вчинений злочин; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 30.03.2023; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України; копія акту приймання-передачі нерухомого майна; Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені у п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Запобігти даним ризикам, з урахуванням тяжкості вчинено злочину та особи ОСОБА_5 може лише обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, просить застосувати саме цей запобіжний захід, оскільки у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не забезпечить запобігання встановленим ризикам та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Розмір застави обгрунтовує вартістю квартири, якою підозрювані мали намір заволодіти злочинним шляхом.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що підозра є необгрунтованою, ризики не доведені, а розмір застави, який просить визначити прокурор, є непомірним для його підзахисного, подавши відповідні письмові заперечення. В запереченнях зазначає про те, що відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вчинення шахрайства в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України. Сутність підозри фактично ґрунтується на тому, що ОСОБА_8 у приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_7 представився як ОСОБА_9 та пред`явив паспорт на це ім`я. Відповідно до матеріалів клопотання, оригіналу паспорту на ім`я ОСОБА_9 на місці події вилучено не було. Вказана обставина, об`єктивно свідчить про необґрунтованість повідомлення про підозру, яка фактично ґрунтується на використанні ОСОБА_8 підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_9 . Судова експертиза не може бути проведеною за ксерокопією документу, який є у розпорядженні слідства. Приватний нотаріус, не мав будь-яких правових підстав на вчинення нотаріальних дій за умови відсутності оригіналу паспорту. Щодо попередньої змови ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , то вказане твердження слідства взагалі не ґрунтується на будь-яких доказах. За таких обставин даних про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за обставин, які викладені у повідомленні про підозру, матеріали клопотання не містять. Посилання прокурора про існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження на переконання захисту є необ`єктивним, наявність вказаного ризику прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_5 , діючи у змові з ОСОБА_8 здійснювали спроби знищити речовий доказ, оскільки наразі встановлюється місцезнаходження підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_9 , вказаний паспорт на ім`я ОСОБА_9 не був вилучений на місці події та взагалі не знаходиться у розпорядженні органу досудового розслідування, це свідчить про безпідставність тверджень прокурора щодо наявності вказаного ризику та про необґрунтованість самої підозри зокрема. Щодо ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, то ці твердження також є необгрунтованими, єдиними свідками у даному кримінальному провадженні є нотаріуси ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Вказані свідки дали свідчення виключно щодо обставин, які випливали обсягу професійних послуг, які вони надавали. ОСОБА_5 , який має міцні соціальні зв`язки та зобов`язання по утриманню своєї сім`ї, а також незадовільний стан здоров`я, об`єктивно спростовують твердження прокурора щодо можливості його ухилення від органу досудового розслідування та, або суду.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника, додавши, що не визнає себе винним, оскільки злочину не вчиняв, відмовився надавати покази щодо підозри, скориставшись ст.63 Конституції України. Додав, що 04.11.2019 р. у нього був інсульт, після чого він постійно приймає ліки; проживає разом з дружиною та дитиною, його щомісячний дохід становить приблизно 60 тис.грн.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 30.03.2023 р. слідчим відділом УП ГУ НП у м. Києві розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0000067 від 30.03.2023 р.), за фактом планування невстановленими особами здійснення заволодіння нерухомим майном шахрайським шляхом.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою у м.Києві.

Згідно протоколу від 30.03.2023 р. за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

31.03.2023 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, його дії кваліфіковані за ст.15 ч.2, 190 ч.4 КК України, як закінчений замах на шахрайство, а саме на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Щодо обгрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного в клопотанні злочину слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої підозри, за своєю суттю зводяться до оцінки наявних у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 31.03.2023 р., вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

В зв`язку з цим суд не приймає до уваги заперечення сторони захисту про необгрунтованість підозри.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_5 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває в зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання.

Підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення через ст.15 ч.2 КК України кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.4 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 12 років.

Із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, слідчий суддя вважає, що, незважаючи на наявність стійких соціальних зв`язків, є достатня вирогідність того, що під важкістю відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а отже наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Ризик вчинення знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя вважає доведеним прокурором, оскільки на теперішній час стороною обвинувачення ще встановлюється місце знаходження документів, пов`язаних із вчиненням перереєстрації об`єкту злочину - приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема і підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_12 .

Ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає актуальним, оскільки на даному етапі досудового розслідування ще не встановлено та не допитано виключне коло свідків, покази яких мають суттєве значення для досудового розслідування. Крім того, свідками по даному провадженню є приватні нотаріусі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , а ОСОБА_13 повідомив про факт вчиненого злочину. При цьому ОСОБА_5 достовірно відомо про місце роботи вказаних нотаріусів. Отже, є достатня вирогідність того, що ОСОБА_5 , з метою уникнення ним покарання, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань.

Обгрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

Таким чином, в судовому засіданні достоменно підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав прокурор у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує особливу тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, до обставин, яка виправдовує тримання особи під вартою, належить введений в країні з 24.02.2022 р. воєнний стан в зв`язку із військовою агресією проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

В зв`язку з наведеним, клопотання прокурора в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обгрунтованим, прокурором в судовому засідано доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Твердження сторони захисту на наявність у підозрюваного тяжких захворювань, викликаних перенесеним інсультом, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки такі посилання не підтверджені відповідними медичними документами.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного даного запобіжного заходу.

Щодо розміру застави.

Згідно ст.183 ч.3 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до ст.182 ч.5 п.3 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, становить від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час розгляду клопотання дорівнюється від 214 720,0 грн. до 805 200,0 грн.

З врахуванням встановлених при розгляді обставин, зокрема і наслідків злочину, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування застави в розмірі, зазначеному прокурором у клопотанні (5 млн.грн.), оскільки не встановлено виключних випадків, які б давали підстави стверджувати, що застава у максимальному розмірі, встановленому законом (805 200,0 грн.), не здатна забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваний офіційно працює директором ТОВ «Рентшер плюс», сам зазначив про те, має дохід в розмірі 60 тис.грн. щомісячно.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони захисту про те, що підозрюваний має на утриманні батька похилого віку, оскільки останній не є його утриманцем в сенсі права. Також суд враховує посилання на утримання неповнолітньої дочки, оскільки її утримання має також забезпечувати і дружина підозрюваного (як мати дитини).

Враховуючи особливу тяжкість злочину, його суспільну небезпечність та наслідки, особу підозрюваного та його майновий стан, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному максимальний розмір застави - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 грн. (300 х 2 684,0 грн.). Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м.Києва. При внесенні застави на підозрюваного будуть покладені обов`язки, передбачені ст.183 ч.3 КПК України.

Даний розмір застави слідчий суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Щодо відрахування строку дії ухвали.

Підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України фактично та згідно протоколу - 30.03.2023 р., а відтак строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відраховувати з 30.03.2023 р. строком на 60 днів, тобто по 28.05.2023 р. включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_6 про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання (30.03.2023 р.), тобто по 28 травня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 грн. (вісімсот п`ять тисяч двісті гривень 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Подільського районного суду м.Києва на такі реквізити: код отримувача - 26268059, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, код отримувача (МФО) - 820172, рахунок отримувача - UA1012089, при внесенні якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

В разі звільнення, при внесенні застави, на підставі ч 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 2 (два) місяці такі обов`язки:

- не відлучатися м.Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання/ або місце роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Подільського районного суду м.Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - по 28 травня 2023 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1