Справа № 482/1375/20
Номер провадження 1-кп/482/22/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса, Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 23 червня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 17.05.2018 Корабельним районним судом м.Миколава за ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у вигляді 100 год. громадських робіт; 2) 11.02.2020 Центральним районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.190 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., у зв`язку з несплатою штрафу ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.07.2021 несплачену суму штрафу замінено на 100 годин громадських робіт; 3) 21.09.2921 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України, призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, у тому числі, за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин майнового характеру за наступних обставин.

18.05.2020 (більш точного часу встановити не виявилось можливим), ОСОБА_5 перебував разом із ОСОБА_8 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 під приводом подальшого оформлення довідки про дохід на ім`я останнього для оформлення кредиту.

Реалізудчи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «Опель Вектра», червоного кольору, поїхав до м.Вознесенськ, Миколаївської області разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_5 , допоміг ОСОБА_8 , отримати крадит в ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» на суму 3000 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи довірливі відносини з потерпілим, засновані на знайомстві, діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і, свідомо бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою, маючи на меті незаконно заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 , отриманими від оформлення кредиту, приїхав разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на автомобілі марки «Опель Вектра», червоного кольору з м.Вознесенськ, Миколаївської області до м.Нова Одеса, Миколаївської області та зупинився поряд з приміщенням ФОП ОСОБА_11 «Аптека №2», що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Після чого ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля , ввів в оману ОСОБА_8 та, зловживаючи його довірою, під приводом подальшого оформлення довідки про дохід на ім`я останнього, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2800 грн.

Утримуючи вказані грошові кошти в сумі 2800 грн. при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2800 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Від дачі пояснень в судовому засіданні відмовився, вказавши, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Згідно витягу з ЄРДР за № 0000273 від 23.06.2020 підтверджується проведення досудового розслідування кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч.2 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_8 про те, що 13.05.2020 невстановлена особа шляхом зловживання довірою, під приводом оформлення документів для отримання кредиту, знаходячись поряд з адресою: АДРЕСА_4 заволоділа грошовими коштами у сумі 2800 грн., що належать ОСОБА_8 .

Заявою ОСОБА_8 від 15.06.2020 та рапортом помічника чергового СРПП №3 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області від 15.06.2020 про надходження заяви потерпілого ОСОБА_12 . Встановлено, що ОСОБА_8 звернувся з заявою до Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про те, що ОСОБА_5 щляхом довіри отримав паспортні дані заявника та взяв на його прізвище онлайн кредит.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2020 та довідкою до нього встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на фотознімку під № 1 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 13.05.2020 шахрайським шляхом отримала паспортні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків та взяв кредит на ім`я потерпілого.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2020 та довідкою до нього встановлено, що свідок ОСОБА_10 в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на фотознімку під № 1 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 13.05.2020 фотографувала паспорт ОСОБА_8 . Крім того ОСОБА_10 був присутній при передачі картки банку.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 30.07.2020, проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , та фототаблицею до нього, ОСОБА_8 в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 розказав та на місці показав, куди він приїхав з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а саме місце за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_8 передав гроші в сумі 2800 грн. ОСОБА_5 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 06.08.2020, проведеного з підозрюваним ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 розказав та на місці показав, куди він приїхав з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а саме місце за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_8 передав гроші в сумі 2800 грн. ОСОБА_5 .

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Ці докази суд визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Аналізуючи та оцінюючи викладені обставини обвинуваченим під час проведення з ним слідчого експерименту 06.08.2020, суд вважає їх послідовними, логічними і вільними, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі і їм не суперечать. Виходячи з цього, суд приймає до уваги його покази та відтворення обставин кримінального правопорушення, вважає їх правдивими, та такими, що разом з іншими доказами можуть бути покладені в основу обвинувачення у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду не заперечував факту отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_8 в сумі 2800 грн., які ОСОБА_21 отримав, зловживаючи довірою ОСОБА_8 під приводом подальшого оформлення довідки про дохід на ім`я останнього. Вказаними грошима ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

При цьому, між діями обвинуваченого ОСОБА_5 , що виразились у отриманні останнім, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , грошових коштів та суспільно небезпечними наслідками у вигляді спричинення ОСОБА_22 матеріальної шкоди на загальну суму 2800 грн. є прямий причинний зв`язок.

Виходячи із сукупності встановлених обставин вчиненого діяння, суд приходить до переконання, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, суд приходить до переконання, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та встановлених під час судового розгляду, його винуватість доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України вважає доведеною.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме відповідно до ст.12 КК України вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, особу винного, який раніше судимий за умисні корисливі злочини, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, не працює, постійного джерела доходу не має.

Суд також враховує заяву потерпілого ОСОБА_8 , яку він надав до суду про те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю відшкодував йому завдану шкоду, претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 він не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілому. Обставин, що обтяжують покарання під час судового розгляду не встановлено і про них не йдеться в обвинувальному акті.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно вироку Центрального районного суду Миколаївської області від 21.09.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України йому призначено остаточне покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.09.2021, яким призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі та за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 11.02.2020, яким призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., у зв`язку з несплатою штрафу ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.07.2021 несплачену суму штрафу замінено на 100 годин громадських робіт.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинене кримінальне правопорушення відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, думку потерпілого, який в своїй заяві до суду просив не призначати ОСОБА_5 суворе покарання, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується та призначити остаточне покарання за ч.4 ст.70 КК України, а саме за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.09.2021 та вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02.03.2023 у вигляді позбавлення волі.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Строк обчислення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту приведення вироку Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.09.2021 до виконання, тобто з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 14.04.2022, зарахувавши цей строк у строк відбуття покарання за даним вироком.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.09.2021 остаточно призначити ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_5 рахувати з 14 квітня 2022 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання час відбування покарання за вироком Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.09.2021 з 14 квітня 2022 до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, його представнику та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1