У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.11.2022 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки України, уродженки м. Миколаїв, незаміжньої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 111 КК України.

-продовжено строк тримання під вартою до 16 листопада 2022 року включно

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 . Обрати їй запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 до 16 листопада 2022 року включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.
На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, підозрювана виконує вимоги органів досудового розслідування.
Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 111 КК України, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001684 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 111 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), однак не пізніше 21.03.2022, надала згоду на співпрацю з представником РФ на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, усвідомлюючи що ОСОБА_8 перейшов на бік ворога, безпосередньо причетний та діє за завданнями спеціальних органів РФ, у невстановлений на даний час спосіб,

Так, 04.05.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму робочому місці в КНП «Миколаївська обласна станція переливання крові» Миколаївської обласної ради, за адресою: м. Миколаїв, провулок Радіо, буд. 2, о 09 год. 06 хв., користуючись своїми правами та обов`язками співробітника такого закладу охорони здоров`я, отримала в розпорядження документ, а саме: «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 (управління 05/193)», в якому, серед іншого містились відомості щодо конкретного військовослужбовця, його посади та військово-облікової спеціальності, який вона, з метою його передачі ОСОБА_8 , в цей же день, не пізніше 12 год. 55 хв., сфотографувала використовуючи належний їй мобільний телефон з функцією фотофіксації.

Надалі 06.05.2022, 00 год. 44 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, діючи умисно, на виконання поставленого їй ОСОБА_8 завдання, використовуючи свій власний мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A31», вищеописане фотозображення документа «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 », в якому було зазначено персональні дані 71 військовослужбовця вказаної частини.

16.05.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.
31.10.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри і повідомлено, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст.111 КК України.
Слідчим подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , вказуючи, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні та не зменшились і на цей час. Прокурор вважав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінального правопорушення і дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 111 КК України, яке згідно ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджують наявні в матеріалах кримінального провадження докази, а саме: протокол від 05.04.2022 про результати проведення негласного розшукового заходу із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 64/27 від 05.04.2022, протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_8 № 64/155 від 07.05.2022, в якому зафіксовано факт зв`язку з ОСОБА_6 та іншим невстановленим наразі особами; протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України відносно ОСОБА_6 № 64/159 від 07.05.2022, в якому відображено пересилання ОСОБА_8 документу «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 (управління 05/193)»; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України відносно ОСОБА_9 № 64/230 від 14.05.2022, в якому виявлено факт переходу ОСОБА_8 на бік ворога.;протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_6 ; Протоколами проведення допиту свідків ОСОБА_10 від 16.05.2022; ОСОБА_11 від 17.05.2022, ОСОБА_12 від 27.04.2022, ОСОБА_13 від 30.06.2022, ОСОБА_14 від 24.05.2022, ОСОБА_15 від 20.07.2022, та інш. письмовими доказами.

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може продовжити протиправну поведінку шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.2 ст. 15,ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно ч.5 ст.12 КК України є особливо тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна, і в разі доведення її вини в ході судового слідства, останній загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що підозрювана, зрозумівши тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину в України, може продовжити виконувати завдання представника РФ чи на власний розсуд вчиняти дії з метою закінчення свого злочинного умислу, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена, збройні сили Російської Федерації продовжують ведення агресивної війни, і враховуючи, що кримінальне правопорушення було припинено не з власної волі підозрюваної, а співробітниками правоохоронного органу, що свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відомості щодо особи підозрюваної, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Твердження захисника, що зважаючи на дані про особу підозрюваної, до неї може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не є слушними, оскільки ці обставини суттєво не зменшують наявні ризики.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянта, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.11.2022 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: