Справа № 397/165/21
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

17.04.2023 Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2021 за №0000016, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вуктил Вуктильського району АР Комі Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2021 за №0000016 по обвинуваченню ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно (ч.2 ст.185 КК України).

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02.11.2022 року задоволено клопотання прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у розшук, надано дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Олександрівського районного суду Кіровоградської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 17.04.2023 року відновлено провадження у справі в зв`язку з затриманням обвинуваченого ОСОБА_5 та призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор підтримала клопотання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказала, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду ще 26.02.2021 року, однак обвинувачений неодноразово не з`являвся до суду, а тому відносно останнього неодноразово виносилися ухвали про застосування приводу. Обвинувачений ОСОБА_5 зник з місця свого проживання, не повідомивши про це орган досудового розслідування, суд та прокурора, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення крадіжок, за вчинені кримінальні правопорушення за ч.2 ст.185 КК України встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, тому існують обгрунтовані ризики, що перебуваючи на свободі останній і надалі буде переховуватися від суду, крім того, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказав що не знав про те, що його викликають до суду. За місцем проживання не проживав з різних підстав, про зміну місця проживання не повідомляв ораг досудового розслідування, суд, прокурора. Про наявність кримінального провадження знав, підписував зобов`язання про явку до суду, однак не виконав його. Крім того, знав що його викликають до суду, але ігнорував останні.

Захисник в підготовчому судовому засіданні заперечувала щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 не переховувався від слідства та суду.

Розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

До таких ризиків ч.1 ст.177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

Частиною 1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом встановлено, що, підставою застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 є ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що останній може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що неодноразово не з`являвся до суду, а тому відносно останнього неодноразово виносилися ухвали про застосування приводу; зник з місця свого проживання, не повідомивши про це орган досудового розслідування, суд та прокурора, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення крадіжок, відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Суд вважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу. Ризик переховування від суду є реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

На існування такого ризику, як можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчать відомості про його особу, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину. Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки після відбування призначеного покарання, на шлях виправлення не ставав, продовжує свої злочинні дії.

Отже, існують ризики, що зумовлюють застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина 1 ст. 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до протоколу затримання особи від 17.04.2023 року обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий о 08 год. 50 хв. 17.04.2023 року.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 314-316, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в рамках кримінального провадження №0000016 від 04.02.2021 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 08 год. 50 хв. 17 квітня 2023 року до 08 год. 50 хв. 15 червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили та підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1