Справа № 165/639/23 Провадження №11-сс/802/136/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06 березня 2023 року (кримінальне провадження №0000037),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000037, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.358 КК України.

У клопотанні зазначено, що 28.02.2023 в період часу з 08:41 год. по 11:55 год. на підставі судового рішення слідчого судді в рамках вказаного кримінального провадження проведено обшук службового приміщення КП УЖК №2 ЖКО Нововолинської міської ради, що за адресою: Волинська область, Володимирський район, м. Нововолинськ, проспект Перемоги, 34, під час якого було виявлено та вилучено речі та документи, які на думку слідчого відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, є необхідність у накладені арешту на них.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06.03.2023 клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 про накладення арешту на майнозадоволено.

Накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 28.02.2023 в період часу з 08 год. 41 хв. по 11 год. 55 хв. в ході проведення обшуку службового приміщення КП Управляюча житлова компанія №2 ЖКО Нововолинської міської ради, що за адресою: Волинська область, Володимирський район, м. Нововолинськ, проспект Перемоги, 34, а саме на: 1) ноутбук марки «Нр», моделі 3168NGW, темно сірого кольору, який вилучено та поміщено в спеціальний пакет НПУ № 7017420; 2) ноутбук марки «Леново» моделі ideapad5 15are05, сірого кольору та зарядний пристрій, які вилучено та поміщено в спеціальний пакет НПУ №7017421; 3) накази про преміювання за 2022 рік, які вилучено та поміщено в спеціальний пакет НПУ №PSP2151631; 4) системний блок марки «Firtech», який вилучено та поміщено в поліетиленовий пакет НПУ та опечатано пломбою №ХТН0047828; 5) відомості про нарахування коштів та видачу заробітної плати з лютого 2022 року по грудень 2022 року, які вилучено та поміщено в спеціальний пакет НПУ №7294745; 6) розрахункові відомості по видам оплат з лютого 2022 року по грудень 2022 року, штатний розпис з 01.10.2022, платіжні доручення, рахункові, товарні чеки та накладні за 2022 рік, які вилучено та поміщено в спеціальний пакет НПУ № PSP 3120161, з метою збереження речових доказів, а також призначення відповідних судових експертиз.

Накладаючи арешт на вищевказане майно слідчий суддя у своєму рішенні вказав, що слідчим доведено наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та з метою повного всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника майна подав апеляційну скаргу в якій вважає, що слідчим суддею при постановлені оскарженої ухвали допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Перш за все вважає, що в ухвалі слідчого судді не наведено доказів того, що вилучені документи мають ознаки речових доказів, а в клопотанні слідчого про арешт майна чітко не зазначено про підстави та мету необхідності арешту документів і, зокрема, усієї комп`ютерної техніки. Зазначає, що в ухвалі про проведення обшуку було обмеження щодо вилучення комп`ютерної техніки, проте в ході обшуку не проведено жодних заходів для з`ясування на якому саме комп`ютері були створені та зберігаються потрібні документи та вилучено всю комп`ютерну техніку, чим фактично зупинено господарську діяльність підприємства у зв`язку із неможливістю ведення бухгалтерського обліку. Посилаючись на це, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно: ноутбук марки «Нр», моделі 3168NGW, темно сірого кольору, ноутбук марки «Леново» моделі ideapad5 15are05, сірого кольору та зарядний пристрій, системний блок марки «Firtech», накази про преміювання за 2022 рік, відомості про нарахування коштів та видачу заробітної плати з лютого 2022 року по грудень 2022 року, розрахункові відомості по видам оплат з лютого 2022 року по грудень 2022 року, штатний розпис з 01.10.2022, платіжні доручення, рахункові, товарні чеки та накладні за 2022 рік.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі, апеляційний суд приходить висновку, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.2 цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України і, зокрема щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про його задоволення.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в даний час СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 10.06.2022 внесеного до ЄРДР під №0000037, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.358 КК України.

28 лютого 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 23.02.2023 в межах вказаного кримінального проведено обшук службового приміщення КП УЖК №2 ЖКО Нововолинської міської ради, що знаходиться за адресою: Волинська область, Володимирський район, м.Нововолинськ, проспект Перемоги, 34, в ході проведення якого виявлено та вилучено: 1) ноутбук марки «Нр», моделі 3168NGW, темно сірого кольору, який поміщено в спеціальний пакет НПУ № 7017420; 2) ноутбук марки «Леново» моделі ideapad5 15are05, сірого кольору та зарядний пристрій, які поміщено в спеціальний пакет НПУ №7017421; 3) накази про преміювання за 2022 рік, які поміщено в спеціальний пакет НПУ №PSP2151631; 4) системний блок марки «Firtech», який поміщено в поліетиленовий пакет НПУ та опечатано пломбою №ХТН0047828; 5) відомості про нарахування коштів та видачу заробітної плати з лютого 2022 року по грудень 2022 року, які поміщено в спеціальний пакет НПУ №7294745; 6) розрахункові відомості по видам оплат з лютого 2022 року по грудень 2022 року, штатний розпис з 01.10.2022, платіжні доручення, рахункові, товарні чеки та накладні за 2022 рік, які поміщено в спеціальний пакет НПУ № PSP 3120161.

Постановою слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 від 28.02.2023 вищевказане майно (речі та документи) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000037.

Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на майно, слідчий у ньому та в ході його розгляду вказував про те, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України у зв`язку з чим і було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000037. А тому, саме з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, просив накласти арешт на майно.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000037, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є цілком законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування та постановлення нової про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як того просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, немає.

Апеляційні доводи представника власника майна щодо не наведення слідчим у поданому клопотанні підстав та мети необхідності арешту на майно є такими, що судом до уваги не приймаються, оскільки, як вбачається із клопотання у ньому чітко зазначено про те, що вилучені речі та документи відповідають критеріям, визначеним у ст.98 КПК України так як є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому, метою арешту є збереження речових доказів.

Також не беруться до уваги судом доводи апелянта про те, що в ході обшуку не проведено жодних заходів для з`ясування на якому саме комп`ютері були створені та зберігаються потрібні документи та вилучено всю комп`ютерну техніку, а не ту, яка зазначена в ухвалі про проведення обшуку, оскільки проведення обшуку та вилучення комп`ютерної техніки проводилось слідчим, який не є спеціалістом чи експертом у сфері обізнаності комп`ютерних програм і, зокрема бухгалтерського обліку, а тому дане питання фактично належить до площини відповідних спеціалістів.

Твердження апелянта про те, що в період з часу вилучення комп`ютерної техніки (28.02.23) по день розгляду клопотання (06.02.23) органом досудового розслідування з такою технічкою не було проведено необхідних слідчих дій є цілком безпідставними, оскільки слідчі дії проводяться в межах строків проведення досудового розслідування, яке, як встановлено судом у даному провадженні, не закінчено.

Не є такими, що підтверджені будь-якими належними доказами апеляційні доводи про проведення обшуку з порушенням вимог КПК України. При цьому, колегія суддів повністю погоджується з мотивами слідчого судді щодо надання стороною захисту як доказу про порушення порядку проведення обшуку цифрового носія з мобільного телефону, який дійсно не є офіційним відеозаписом проведення такої слідчої дії, оскільки, як вбачається з протоколу обшуку слідчим виконано положення ч.1 ст.107 КПК України про фіксацію цієї слідчої дії за допомогою відповідного технічного засобу. В даному випадку, апеляційний суд жодним чином не вбачає порушень з боку слідчого судді щодо не дослідження наданого стороною захисту відеозапису проведеного на мобільний телефон, так як при розгляді клопотанні не виявилось можливим його відтворення, про що й зазначено в оскаржуваному судовому рішенні. Також як встановлено судом, слідчим не було обмежено права сторони захисту щодо безперешкодного фіксування проведення обшуку.

Погоджується апеляційний суд із доводами слідчого судді щодо вмотивованості постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами, оскільки вони відповідають фактичним обставинам провадження, і у ній є посилання на відповідні кримінально процесуальні норми закону, які й передбачають можливість визнання предметів речовими доказами.

Вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення та наведені в ході апеляційного розгляду також не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку колегії суддів фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 06 березня 2023 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: