Справа № 201/4302/22
Провадження № 1-кп/201/659/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000066, внесене до ЄРДР 09.06.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Генічеського району, Херсонської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, працюючого експедитором з доставки води відділу ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представник потерпілого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене і визнане судом доведеним

ОСОБА_3 у період дії воєнного стану, 25.05.2022 о 13 год. 36 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину «Єва-27» по пр. Гагаріна, 117 в м. Дніпро, побачив жіночу туалетну воду «Versage Crystal Noir», об`ємом 90 мл, вартістю 2 916, 33 грн, яка належить ТОВ «РУШ», яку визначив об`єктом свого злочинного посягання та в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв своєю правою рукою жіночу туалетну воду «Versage Crystal Noir», об`ємом 90 мл, вартістю 2 916,33 грн та помістив в свою чоловічу сумку, яку мав при собі.

Однак дії ОСОБА_3 були помічені керівником магазину «Єва-27» ОСОБА_10 , яка намагалась перешкодити протиправним діям останнього.

В свою чергу ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його дії перестали бути таємними та стали відкритими, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ігноруючи законні вимоги ОСОБА_10 про те, щоб зупинитися та повернути викрадене майно, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення та завершити свої злочинні дії, які стали відкритими.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду у розмірі 2 916, 33 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

2. Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні злочину повністю та підтвердив його вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, повідомив, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, шкоду відшкодував, просив суд його суворо не карати.

3.Позиція представника потерпілого

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» ОСОБА_9 повідомив суду, що очевидцем події вчиненого ОСОБА_3 25.05.2022 злочину він не був, а дізнався про нього від ОСОБА_10 , яка по телефону повідомила йому про скоєний грабіж і як вона намагалась затримати біля дверей магазину хлопця, який викрав парфум з полиць магазину, потім наздогнати його, також повідомила, що в подальшому викрадений парфум був знайдений біля гаражів. Наступного дня ОСОБА_9 переглядав відеозапис з камер відеоспостереження, на якому видно обставини скоєного грабежу щодо парфуму в магазині «Єва» за адресою: пр. Гагаріна, 117. На теперішній час матір ОСОБА_3 через касу магазину сплатила за товар, який він викрав 01.05.2022 та 25.05.2022. За 25.05.2022 вартість викраденого парфуму була сплачена, оскільки його упаковка була пошкоджена, але саме цей парфум було знайдено і він залишився в магазині на відповідальному зберіганні.

Щодо розслідування крадіжки з магазину «Єва» від 01.05.2022 йому нічого не відомо.

Від керівництва ТОВ «РУШ» претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 не має.

Щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

4. Докази, які були досліджені судом

4.1. Крім визнання ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у наданих прокурором та досліджених в судовому засіданні наступних доказах:

- Протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.05.2022 року (т. 1 а.п. 9), прийнятої від гр. ОСОБА_10 , відповідно до якого остання повідомила, що 25.05.2022 приблизно о 14:20 годині за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 117 невідома особа таємно скоїла крадіжку парфумованої води «Versage Crystal Noir» вартістю 2999,00 грн;

- Протокол огляду місця події від 25.05.2022 року (т. 1 а.п. 10-11), згідно якого на ділянці місцевості, розташованої за адресою: вул. Л.Чайкіної, буд. 15, біля гаражу виявлено упаковку з туалетною водою «Versage Crystal Noir» об`ємом 90 мл, на якій виявлено два сліди пальців рук;

- Постанова про визнання речовими доказами від 09.06.2022 (т.1 а.п. 12), відповідно до якої знайдену та вилучену упаковку з туалетною водою «Versage Crystal Noir» об`ємом 90 мл та 2 сліди пальців рук, які відкопійовано на дві л/с, визнано речовими доказами;

- Зберігальна розписка від 25.05.2022 (т.1 а.п. 13), відповідно до якої туалетна вода «Versage Crystal Noir» об`ємом 90 мл передана на відповідальне зберігання ОСОБА_10 ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2022 року (т. 1 а.п. 26-28), відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнав особу під № 1, яким є ОСОБА_3 ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2022 року (т. 1 а.п. 32-34), відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав особу під № 3, яким є ОСОБА_3 ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2022 року (т. 1 а.п. 38-40), відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала особу під № 2, яким є ОСОБА_3 ;

- Висновок експерта судово-товарознавчої експертизи від 14.06.2022 року (т.1 а.п. 69-72), відповідно до якого ринкова вартість, станом на 25.05.2022, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення, жіночої туалетної води «Versage Crystal Noir» об`ємом 90 мл, складає 2916,33 грн;

- Висновок експерта від 15.06.2022 року (т.1 а.п. 79-85), відповідно до якого на двох відрізках липких стрічок розмірами 19х35 мм та 19х31 мм, на які відкопійовані папілярні узори з поверхні коробки з-під парфумів «Versage Crystal Noir», що була виявлена під час оглчяду за адресою: АДРЕСА_3 , є два сліди пальців рук розмірами 14х23 мм та 15х20 мм, які придатні для ідентифікації за ними особи. Два сліди пальців рук розмірами 14х23 мм та 15х20 мм, відкопійовані відповідно, на два відрізки липких стрічок розмірами 19х35 мм та 19х31 мм, залишені, відповідно, середнім та вказівним пальцями лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- В судовому засіданні досліджено відеозапис з камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Єва-27», розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 117, який міститься на CD-R диску (т 1 а.п.42). При перегляді відео встановлено, що воно датоване 25.05.2022 та відео знято з камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Єва-27». На відео чітко видно, як чоловік, який одягнений у сині джинсові шорти, чорну футболку, чорні кросівки, через плече мається чорна сумка та на обличчі одягнена медична маска підходить до стелажу та своєю правою рукою бере з верхньої полиці товар. Далі чоловік відвертається від камери, при цьому чітко видно як він поклав товар, який він щойно взяв зі стелажу, до своєї чорної сумки, яка висить у нього через плече. О 13:37 годині вищевказаний чоловік знаходиться біля виходу з магазину та навпроти нього стоїть дівчина (в ході судового розгляду встановлено, що це була гр. ОСОБА_10 ) і щось говорить цьому чоловікові та своєю рукою показує йому напрямок руху. Далі на відео чітко видно, як чоловік штовхає дівчину (в ході судового розгляду встановлено, що це була гр. ОСОБА_10 ), та вибігає на вулицю. Далі на відео видно сутичку між цим чоловіком та іншим (в ході судового розгляду встановлено, що це був гр. ОСОБА_12 ) і вони обидва падають на землю;

4.2. Судом допитані свідки сторони обвинувачення:

- свідок ОСОБА_12 суду повідомив наступне. Я працюю в ТОВ «РУШ» приймальником товарів в магазині «Єва» про пр. Гагаріна, 117. 25.05.2022 обвинувачений зробив коло по магазину, взяв товар у відділі елітної парфумерії, де знаходився один, і почав йти у напрямку виходу. Керуюча магазином ОСОБА_10 сказала мені, якщо обвинувачений буде проходити біля каси, треба зупинити її. Вона також стала при вході. Обвинувачений підійшов до ОСОБА_13 , вона сказала йому, щоб він пройшов до каси сплатити товар, обвинувачений відштовхнув її і побіг до дверей, де стояв я. Там спрацювали засоби контрою, які знаходяться біля виходу, вони стали пищати. Я почав його затримувати, але він і мене відштовхнув, на крильці я намагався його зупинити, підбігла ОСОБА_10 , ми у двох намагалися його зупинити, між нами виникла бійка, ми упали на крильці. Це було десь 30 секунд. Ми більше боролись, ніж билися. Мені тілесних ушкоджень нанесено не було, були деякі незначні подряпини. Під час бійки ми кричали обвинуваченому, щоб він віддав духи. Але обвинувачений вирвався і побіг від нас, а ми також побігли за ним і кричали, щоб він зупинився та віддав духи, інші люди, які це бачили, також побігли за ним, думаючи, що він забрав сумку ОСОБА_10 , оскільки при обвинуваченому була маленька сумка, ми його переслідували у дворах десь хвилин 10, але йому вдалося втекти. Далі ОСОБА_10 викликала поліцію, співробітникам якої ми все розповіли. Потім ми з ОСОБА_10 пішли по слідам обвинуваченого і в дворах за сараєм удвох знайшли упаковку духів, що відносяться до елітної парфумерії, яку обвинувачений взяв в магазині. Я не бачив коли він її викинув. Припускаю, що вона сама могла випасти в процесі погоні. Далі ОСОБА_13 взяла цю упаковку і понесла співробітникам поліції. Далі вона разом із співробітниками поліції пішли до місця, де лежала упаковка з духами, щоб показати їм це місце. В магазині обвинувачений був у медичній масці, яка, коли я намагався його затримати, впала і я побачив його обличчя. Раніше його я не бачив. Обвинуваченого я впізнаю, це саме той чоловік, який поцупив духі.

- свідок ОСОБА_10 суду повідомила наступне. Я працюю в магазині «Єва» за адресою: пр. Гагаріна, 117. 01.05.2022 року ОСОБА_3 вкрав туалетну воду в магазині «Єва» за адресою: пр. Гагаріна, 117, тоді у зв`язку з нестачею товару ми переглядали відеозапис і побачили цю крадіжку. Заява від магазину до поліції за цим фактом була написана. 25.05.2022 коли він прийшов вдруге в магазин, я його одразу впізнала, я знаходилась у своєму робочому кабінеті і в моніторі відеоспостереження я побачила як він взяв туалетну воду Версаче 90 мл на прилавці, який знаходиться ближче до виходу і далі від мого кабінету, і поклав у свою сумку. Я одразу вийшла до зали, при цьому я сказала приймальнику товарів ОСОБА_14 , який перебував у моєму кабінеті, щоб він пішов на вихід з магазину на вулицю і затримав його, якщо він не розплатиться товар. Наразі мені відомо його прізвище ОСОБА_15 . В приміщенні магазину я побачила як ОСОБА_15 йде до виходу з магазину. Підійшовши до нього, я йому запропонувала, щоб він пройшов зі мною в мій кабінет, оскільки була впевнена, що він за товар не розплатиться, але він побіг на вулицю через вхід до магазину коли зайшли покупці, відштовхнувши мене плечем і інших покупців. При цьому касову зону ОСОБА_15 не пройшов. Спрацювали антикрадіжні ворота. На виході стояв приймальник товару ОСОБА_14 , він намагався затримати ОСОБА_15 , у цей момент вони обидва впали. Сумка у ОСОБА_15 впала, але ОСОБА_15 встав на ноги, вхопив свою сумку і убіг. У нього були і в перший і в другий раз навушники. Він ці обидва рази був у медичній масці. Але на цей момент обов`язкове носіння маски було скасовано. Під час штовханини у ОСОБА_15 впала медична маска і навушники. Він забіг за магазин, поруч були люди, я стала кричати, щоб його допомогли затримати, при цьому кричала ОСОБА_15 , щоб він скинув туалетну воду, коли він був попереду мене. Декілька чоловіків, у т.ч. кур`єр Глово, побігли за ОСОБА_15 , приймальник товару також побіг за ним. Пробігши хвилин п`ять, я зупинилась і викликала співробітників поліції. Потім я побачила, що вони повертаються. Серед них був ОСОБА_14 і ми пішли у напрямку, куди убіг ОСОБА_15 . Я побачила на землі вкрадену туалетну воду за гаражем в місці, де була штовханина з ОСОБА_15 , коли його намагались затримати особи, у т.ч. ОСОБА_14 , який розповів про те, що його майже спіймали, при цьому ОСОБА_15 впав на землю, але він вирвався від них. Після цього приїхали співробітники поліції і я їм розповіла про подію. Особи, які бігли за ОСОБА_15 показали напрямок, куди він убіг. Гулий приховався у дворі за гаражами, потім я бачила як поліцейські побачили ОСОБА_15 і побігли за ним, але, як я потім дізналась, не спіймали. Співробітникам поліції я показала упаковку туалетної води, оскільки я її підібрала до цього. Огляд місця події проводили співробітники поліції. Я їм показала упаковку, яка була у мене хвилин 10 від того, як я її знайшла, та місце, де я знайшла її і вони сфотографували це місце. Я приймала участь у впізнанні за фотознімками, всі пред`явлені мені особи на фотокартках були без масок, втім я впізнала ОСОБА_15 , оскільки бачила його чітко. Гулия я в залі суду впізнаю, це той чоловік, який вкрав туалетну воду.

- Свідок ОСОБА_11 суду повідомив наступне. У травні 2022 вдень біля вул. Лізи Чайкіної, б. 1 чи 3 (точно не пам`ятаю), я виконав своє замовлення кур`єром «Болт Фуд», вийшов на вулицю і побачив, як обвинувачений у медичній масці біг у мій біг прямо на мене, я почув крики дівчини «помогите вор», за ним бігли інші особи, у нього була в руці невелика коробка, при цьому я відразу вирішив його затримати і через десь не більше хвилини після цього я намагався його затримати, але під час затримання він мене на ходу вдарив кулаком по лівій частині мого обличчя під око, я впав на землю, а обвинувачений побіг далі в кінець будинку АДРЕСА_4 . Через декілька секунд я піднявся і після цього разом з іншими особами (два хлопця і дівчина) я почав його наздоганяти. Далі я його на відстані від мене десь 15-20 метрів ще раз побачив у дворі, він був без медичної маски, я його одразу впізнав по тілобудові і одягу і крикнув «стоять», але він побіг від мене. Після цього я спитав у дівчини «що сталося», яка кричала до цього «помогите вор», вона сказала, що той чоловік вкрав у магазині «Єва» парфум. На досудовому розслідуванні я приймав участь у слідчій дії пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, де я впізнав обвинуваченого. Обвинуваченого у судовому засіданні я також впізнаю це та особа, яка мене вдарила і яку я переслідував. Слідчий перед початком слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання за фотознімками показав мені паспорт з фотографією особи, яку я одразу впізнав, це був обвинувачений, який знаходиться в залі суду.

4.3. Судом досліджені документи, які характеризують особу обвинуваченого:

- інформація ЄІС МВС станом на 10.06.2022 року (т. 1 а.п. 64), відповідно до якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався;

- Довідка КНП КМР «Міська лікарня № 1» від 17.06.2022 року (т.1 а.п. 66), згідно якої ОСОБА_3 в реєстрі лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- Довідка Дніпровського фахового коледжу радіоелектроніки від 10.08.2022 року, згідно якої ОСОБА_3 дійсно був зарахований до контингенту студентів вказаного коледжу 01.09.2012 року на денне відділення з якого відрахований 30.11.2015 з четвертого курсу за невиконання вимог навчального плану та графіку навчального процесу;

- Довідка від 20.02.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_3 з 03.01.2023 року працює експедитором з доставки води відділу ФОП « ОСОБА_4 » на умовах повного робочого дня;

- Довідка від представника потерпілого ОСОБА_9 від 10.06.2022 року, відповідно до якої останній підтвердив відшкодування шкоди ОСОБА_3 , матеріальних претензій до нього не має;

- Свідоцтво про шлюб від 21.03.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_16 21.03.2023 року.

5.Оцінка Суду

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями обвинуваченого та свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

На думку суду, винуватість ОСОБА_3 у кримінально-караному діянні є доведеною на підставі об`єктивного з`ясування обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК України.

Так, свідки впізнали ОСОБА_3 як під час проведення слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, так і в судовому засіданні, їх показання, надані в суді, були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у інкримінованого йому злочину.

Всі досліджені судом докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, вірно і його вина доведена в повному обсязі зібраними і дослідженими судом доказами.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає:

1. щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки, що проявилось в осуді вчиненого;

2. активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину;

3. добровільне відшкодування завданих збитків;

4. добровільне перерахування внесеної застави в сумі 74 430,00 грн на підтримку Збройних Сил України, оскільки, як повідомила у судовому засіданні заставодавець матір ОСОБА_3 і не заперечувалось останнім, більша частина цих коштів, а саме 50 000 грн, належить саме ОСОБА_3 , які він назбирав на своє весілля.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому при судовому розгляді справи не встановлено.

Призначення покарання

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, виходячи з положень ч. 5 ст. 12 КК України, віднесено законом до категорії тяжкого злочину.

При призначенні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховує:

1. Ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, але від якого тяжких наслідків не настало;

2. Дані про особу обвинуваченого, який:

- раніше не судимий і до вчинення злочину вів активний спосіб життя, притаманний людям з правомірною моделлю поведінки;

- має постійне місце проживання;

- вчинив даний злочин вперше;

3. Соціальне та матеріальне становище обвинуваченого, який є соціально адаптованим в суспільстві:

- має офіційне працевлаштування;

- одружений;

4. Визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

5. Добровільне відшкодування шкоди;

6. Стан здоров`я обвинуваченого, який не є особою з інвалідністю;

7. Стать та молодий вік (25 років);

8. Неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра;

9. Рівень культури та освіти;

10. Конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення і його наслідки, які полягають у незначній вартості майна, яким заволодів обвинувачений, яке на даний час перебуває на відповідальному зберіганні у представника потерпілого та у подальшому буде залишено у нього за належністю;

11. Думку представника потерпілого, який повідомив, що від керівництва ТОВ «РУШ» претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 не має. Щодо призначення покарання поклався на розсуд суду.

12. Чотири обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, добровільне перерахування внесеної застави в сумі 74 430,00 грн на підтримку Збройних Сил України);

13. Відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Приймаючи до уваги сукупність вище перелічених обставин, які одночасно пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при призначенні покарання обвинуваченому, з урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у виді 5 років позбавлення волі.

Так, відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Застосовуючи положення ст. 69 КК України суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.02.2021 у справі № 629/2739/18, відповідно до якої частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин або перейти до більш м`якого виду основного покарання, лише "за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину", тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Пленум Верховного Суду України у п.5 постанови від 24.10.2003 № 7 (п.8) також звертає увагу на те, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди).

Приймаючи рішення про застосування ст. 69 КК України, суд, серед іншого, враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законом, а включає такий соціальний регулятор, як справедливість одна з основних і вирішальних засад права, яка виступає у якості регулятора суспільних відносин.

Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винуватого.

Адекватність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Саме на такій позиції ґрунтується рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15рп/2004 у справі №1-33/2004 року.

Крім того, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що злочин ним вчинено вперше, він раніше не судимий, його молодий вік, те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, одружений, офіційне працевлаштування, чотири обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги сукупність обставин, які одночасно пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

7.Вирішення питання щодо цивільного позову

У даному кримінальному провадженні цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, пред`явлено не було.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Судом вирішується питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2022 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався. Визначено заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430,00 грн та роз`яснені підозрюваному його процесуальні обов`язки у разів внесення суми застави.

Відповідно до листа ТУ ДСА України в Дніпропетровській області від 25.11.2022 № 2567/22 на депозитний рахунок ТУ ДСА 25.11.2022 року надійшли кошти в сумі 74 430 грн у якості застави за ОСОБА_3 . Вказане підтверджується банківською квитанцією від 25.11.2022.

Відповідно до довідки про звільнення ДНП № 13381 від 28.11.2022, ОСОБА_3 утримувався під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2022 року з 10.06.2022 по 28.11.2022, звідки звільнений на підставі внесення застави в розмірі 74 430,00 грн, яка внесена на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022.

Ухвалою суду від 10.01.2023, клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді застави на особисте зобов`язання задоволено. Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави стосовно ОСОБА_3 змінено на особисте зобов`язання. Покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожним телефонним або поштовим викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи. Зобов`язано ТУ ДСА України в Дніпропетровській області перерахувати на підтримку Збройних Сил України заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2022 року, в розмірі 74 430,00 грн, на спеціальний рахунок, відкритий в Національному банку України.

Тому враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - особисте зобов`язання.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України слід зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк тримання під вартою з 10.06.2022 року по 28.11.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати в розмірі 2037,80 грн, у зв`язку із проведенням судових експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній - особисте зобов`язання.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк тримання під вартою з 10.06.2022 року по 28.11.2022 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1887,80 грн (т. 1, а.п. 78).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_17 витрати на проведення судової експертизи в сумі 150,00 грн (т. 1, а.п.68).

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- туалетну воду «Versage Crystal Noir» об`ємом 90 мл, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , - залишити останній за належністю (т. 1, а.п. 13);

- 2 сліди пальців рук, які відкопійовано на дві л/с (т. 1, а.п. 86) та дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 87) залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження;

- CD-R диск з відеозаписом камер внутрішнього відеоспостереження магазину «Єва-27», розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 117 (т 1, а.п.42) залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1