КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ПрАТ "Київстар" та директора ТОВ "Маклаут-Інвест" ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2022 задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 та накладено арешт на майнові права інтелектуальної власності, а саме на доменні імена веб-ресурсів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ?x. ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , шляхом зобов`язання ПрАТ «ВФ Україна» (); ПрАТ «Київстар» (); ТОВ «Лайфселл» (), ТОВ «Воля-Кабель» (); ТОВ «Контент делівері нетворк» (); ПАТ «Укртелеком» (); ТОВ "Інтертелеком" (); ПрАТ «Дата Труп» (); ТОВ «Мережа Ланет» (); ПрАТ «Фарлеп?Інвест» (); ТОВ «Фрінет» (); ТОВ НВП «Тенет» (); ТОВ «Мега Лінк», (), ТОВ «Білінк» (); ТОВ «Саннет» (код

_____________________________________________________________________________________

Справа № 757/20020/22-к Слідчий суддя ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3632/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1

); ТОВ "МАКСНЕТ" (), ТОВ МАКЛАУТ-ІНВЕСТ" () з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,захисник ОСОБА_5 в інтересах ПрАТ "Київстар" звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майнові права інтелектуальної власності, а саме на доменні імена веб-ресурсів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , шляхом зобов`язання зокрема ПрАТ «Київстар» () з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що слідчим суддею прийняте рішення «з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України», яке не передбачене КПК України, а посилання як на підставу застосування заходу забезпечення на «подальше використання у злочинні діяльності» відсутнє у вичерпному переліку підстав накладення арешту, які містяться в ч. 2 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту шляхом зобов`язання ПрАТ «Київстар» з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України є таким, що не відповідає технічним та нормативним вимогам при побудові мереж телекомунікацій і не передбачено ст. 170 КПК України, а прийняття судових рішень щодо вказаних питань у сфері телекомунікацій та інформаційних технологій без залучення відповідних технічних спеціалістів та їх висновків, може призвести до порушення прав громадян та юридичних осіб, як в Україні так і за її межами.

Зобов`язання «заблокувати доступ» за відсутності будь-якого нормативного порядку блокування доступу до веб-ресурсів, є таким, що прямо суперечить ч. 1 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Доменне ім`я не є майновим правом, а слідчий суддя зобов`язав ПРАТ «Київстар» самостійно встановити майнові права інтелектуальної власності та користувачів мережі інтернет, у яких вони виникають на веб-ресурсах, що по суті є здійсненням досудового розслідування та знаходиться поза межами компетенції ПрАТ «Київстар».

Ухвала слідчого судді не містить жодного обґрунтування, що арешт майнових прав інтелектуальної власності, про арешт яких ставиться питання, має значення речового доказу в даному кримінальному провадженні або підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України.

Крім того, постановою слідчого від 26.07.2022 речовими доказами визнано об`єкти права інтелектуальної власності, а саме веб-ресурси в мережі інтернет. Натомість арешт накладено на майнові права інтелектуальної власності, а саме на доменні імена веб-ресурсів.

«Доменне ім`я» та «веб-сайт» не є тотожними об`єктами, речовими доказами визнано саме веб-сайти, а арешт накладено на доменні імена, які речовими доказами не визнавалися.

В мотивувальній частині ухвали слідчого судді зазначено про необхідність накладення арешту на «об`єкти майнових прав інтелектуальної власності, які виникають...», тобто такі, що на момент розгляду слідчим суддею клопотання ще не виникли та по суті не існують у кримінальному провадженні. Як наслідок, вони не можуть мати доказову інформацію і відповідно не є речовими доказами.

Висновки суду про те, що користувачі мережі Інтернет при використанні веб-ресурсу набувають права інтелектуальної власності, не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

У матеріалах клопотання відсутні документи, які підтверджують право власності на так зване майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ПрАТ «Київстар» або третіми особами таким майном, як то визначено п. 3 ч. 2 ст.171 КПК України.

Слідчий суддя застосував такий спосіб арешту майна, який фактично призвів до зупинення розвитку телекомунікаційних мереж та є надмірним обмеженням правомірної підприємницької діяльності ПрАТ «Київстар» та інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, у порушення вимог ч. 2 ст. 4, ст. 173 КПК України.

При цьому, ПрАТ «Київстар» не є учасником кримінального провадження та взагалі не має жодного відношення до обставин, які розслідуються.

Крім того, апелянт зазначав, що клопотання прокурора розглянуто без повідомлення та у відсутності представника ПрАТ «Київстар», а копію оскаржуваної ухвали отримано лише 19.08.2022.

Також, на ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга директора ТОВ "Маклаут-Інвест" ОСОБА_6 , в якій він просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на доменні імена веб-ресурсів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ?x. ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , шляхом зобов`язання ТОВ "Маклаут-Інвест" ( к о д ) заблокувати доступ до вищевказаних сайтів на території України.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що майнові права інтелектуальної власності не є майном в розумінні ст. 98 КПК України, а тому не можуть бути речовими доказами та об`єктом накладення арешту. Накладення арешту на майнові права користувачів шляхом закриття доступу на веб-сайти (веб-ресурси) не передбачено нормами ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на об`єкти майнових прав інтелектуальної власності, які виникають, тобто такі, що на момент розгляду клопотання не виникли та по суті не існують, а отже не можуть мати доказову інформацію і логічно не є речовим доказом.

Веб-сайти та майнові права на них не перебувають у володінні чи розпорядженні операторів, провайдерів телекомунікацій. Закриття доступу до веб-ресурсів може здійснюватися власником сайту (реєстрантом), в частині технічного забезпечення і функціонування доменного імені реєстратором, адміністратором публічного домену, що визначає неправомірність встановлення зобов`язання для товариств на вчинення дій закриття доступу до веб-ресурсів.

Безпідставним є покладення будь-якого зобов`язання не на осіб, які володіють сайтом та/або розпоряджаються ним, а на операторів та провайдерів телекомунікацій, оскільки сам веб-сайт та майнові права на нього не знаходяться у володінні чи розпорядженні оператора.

ТОВ "Маклаут-Інвест" не є учасником кримінального провадження №0000054 від 18.05.2021 року, в рамках якого винесена вказана ухвала та не має жодного відношення до обставин, які розслідуються органом досудового розслідування.

Крім того, виконання ухвали «шляхом зобов`язання закрити до них доступ» не виконає мети заходу забезпечення у вигляді запобігання подальшого незаконного використання веб-ресурсу, через технічні особливості роботи мережі Інтернет, зокрема додаткових програм, здатних обійти блокування, та можливості змін ІР-адрес.

Крім того, апелянт зазначав, що клопотання прокурора розглянуто без повідомлення та у відсутності представника ТОВ "Маклаут-Інвест" , а зі змістом оскаржуваної ухвали представник товариства ознайомився 05.09.2022.

Прокурор та директор ТОВ "Маклаут-Інвест" ОСОБА_6 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомили та клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ПрАТ "Київстар", який підтримав апеляційні скарги з наведених у них підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000054 від 18.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб зорганізувалась для зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з втягненням осіб жіночої статі у заняття проституцією та сутенерством на території Печерського району міста Києва та інших регіонах України.

У невстановлений час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з корисливих спонукань ОСОБА_9 , з метою особистого систематичного збагачення на постійній основі, переслідуючи ціль спрямовану на здійснення сутенерства, організував групу осіб, за попередньою змовою з членами якої, вчинив низку кримінальних правопорушень на території міста Києва та міста Одеса при наступних обставинах.

Знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений час, з корисливих спонукань ОСОБА_9 , маючи на меті незаконне отримання доходів від здійснення сутенерства, розробив план скоєння злочинів, та залучив у якості адміністратора місця розпусти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо забезпечення зайняття проституцією іншими особами.

Установлено, що рекламні оголошення про надання сексуальних послуг за грошову винагороду розміщаються на веб-ресурсах у мережі Інтернет, за веб-адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_20 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ?x. ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_20 vip- ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 .

Як зазначено у клопотанні, за допомогою вищевказаних інтернет-ресурсів здійснюється забезпечення протиправної діяльності вищевказаної групи осіб.

Постановою слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 26.07.2022 веб-ресурси у мережі Інтернет, за веб-адресами: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_20 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ?x. ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_20 vip- ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000054 від 18.05.2021.

09.08.2022 прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив накласти арешт на майнові права інтелектуальної власності, а саме на доменні імена веб-ресурсів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ?x. ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , шляхом зобов`язання ПрАТ «ВФ Україна» (); ПрАТ «Київстар» (); ТОВ «Лайфселл» (), ТОВ «Воля-Кабель» (); ТОВ «Контент делівері нетворк» (); ПАТ «Укртелеком» (); ТОВ "Інтертелеком" (); ПрАТ «Дата Труп» (); ТОВ «Мережа Ланет» (); ПрАТ «Фарлеп?Інвест» (); ТОВ «Фрінет» (); ТОВ НВП «Тенет» (); ТОВ «Мега Лінк», (), ТОВ «Білінк» (); ТОВ «Саннет» (); ТОВ "МАКСНЕТ" (), ТОВ МАКЛАУТ-ІНВЕСТ" () з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2022 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майнові права інтелектуальної власності, а саме на доменні імена веб-ресурсів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , шляхом зобов`язання ПрАТ «ВФ Україна» (); ПрАТ «Київстар» (); ТОВ «Лайфселл» (), ТОВ «Воля-Кабель» (); ТОВ «Контент делівері нетворк» (); ПАТ «Укртелеком» (); ТОВ "Інтертелеком" (); ПрАТ «Дата Труп» (); ТОВ «Мережа Ланет» (); ПрАТ «Фарлеп?Інвест» (); ТОВ «Фрінет» (); ТОВ НВП «Тенет» (); ТОВ «Мега Лінк», (), ТОВ «Білінк» (); ТОВ «Саннет» (); ТОВ "МАКСНЕТ" (), ТОВ МАКЛАУТ-ІНВЕСТ" () з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання прокурора, слідчий суддя посилався на необхідність накладення арешту з метою збереження речових доказів.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, належним чином не перевірив та не обгрунтував в ухвалі мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з підстав збереження речових доказів.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами веб-ресурси у мережі Інтернет, на доменні імена яких у подальшому було накладено арешт, прокурором у клопотанні не доведено таку мету арешту арешту майнових прав інтелектуальної власності - доменних імен веб-ресурсів, як збереження речових доказів, оскільки веб-ресурси, та майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів при їх використанні, у розумінні ст. 98 КПК України не є матеріальними об`єктами, а тому не відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.

Як клопотання прокурора, так і постанова слідчого про визнання веб-ресурсів речовими доказами, містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, без жодного обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України, такі веб-ресурси визнано речовими доказами.

Крім того, як обгрунтовано зазначено апелянтами в апеляційних скаргах, постановою слідчого відділу Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 26.07.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні веб-ресурси у мережі Інтернет згідно переліку, у той час як у клопотанні прокурора порушено питання про накладення арешту на майнові права інтелектуальної власності - домені імена таких веб-ресурсів.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вказаних вимог слідчим суддею не дотримано.

Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя цією ж ухвалою фактично зобов`язав ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Маклаут-Інвест" вчинити певні дії - заблокувати доступ до арештованих сайтів на території України.

Разом з тим, з огляду на відомості, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000054 від 18.05.2021, ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Маклаут-Інвест" не мають відношення до обставин кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, та клопотання прокурора не містить і слідчим суддею не встановлено наявність у ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Маклаут-Інвест" технічної та іншої можливості для вчинення дій щодо блокування доступу до вказаних в ухвалі веб-ресурсів, враховуючи, що ПрАТ "Київстар" та ТОВ "Маклаут-Інвест" не є власниками таких веб-ресурсів.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у клопотанні прокурора.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ПрАТ "Київстар" та директора ТОВ "Маклаут-Інвест" ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 про накладенняарешту на майнові права інтелектуальної власності, а саме на доменні імена веб-ресурсів: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ?x. ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 ; ІНФОРМАЦІЯ_11 ; ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ІНФОРМАЦІЯ_13 ; ІНФОРМАЦІЯ_14 ; ІНФОРМАЦІЯ_15 ; ІНФОРМАЦІЯ_16 ; ІНФОРМАЦІЯ_17 ; ІНФОРМАЦІЯ_18 ; ІНФОРМАЦІЯ_19 , шляхом зобов`язання ПрАТ «ВФ Україна» (); ПрАТ «Київстар» (); ТОВ «Лайфселл» (), ТОВ «Воля-Кабель» (); ТОВ «Контент делівері нетворк» (); ПАТ «Укртелеком» (); ТОВ "Інтертелеком" (); ПрАТ «Дата Труп» (); ТОВ «Мережа Ланет» (); ПрАТ «Фарлеп?Інвест» (); ТОВ «Фрінет» (); ТОВ НВП «Тенет» (); ТОВ «Мега Лінк», (), ТОВ «Білінк» (); ТОВ «Саннет» (); ТОВ "МАКСНЕТ" (), ТОВ МАКЛАУТ-ІНВЕСТ" () з метою блокування доступу до вищевказаних сайтів на території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16