Справа № 308/3364/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження за №0000004 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000004 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, у якому просить накласти арешт на речі, які були вилучені в ході обшуку, який проводився 02.03.2023, за адресою АДРЕСА_1 , якою на момент обшуку користувалась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти в загальній сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень з серійними номерами: ЛА5172654, ЗД5907121, ВИ8372237, УЗ3559496.

Клопотання надійшло на адресу суду 13.03.2023 року поштовими засобами зв`язку. Згідно відмітки на поштовому конверті клопотання здано на пошту 03.03.2023 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , менш.: АДРЕСА_2 , яка неофіційно працює адміністратором готелю «Наутілус», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул.Томчанія, 6, займається втягненням осіб жіночої статі в зайняття проституцією за грошову винагороду, а саме пропонує відвідувачам готелю вступити з дівчатами в статеві. Частину грошових коштів отриманих за надання сексуальних послуг дівчата віддають гр. ОСОБА_5 .

Окрім цього, 02.03.2023 року, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи на меті особисте збагачення та діючи з прямим умислом, шляхом забезпечення зайняття проституцією іншою особою після отримання замовлення про надання послуг сексуального характеру відвідувачам готелю «Наутілус» особою жіночої статі, повідомила останнім про вартість таких послуг, а саме 3000 гривень за послуги інтимного характеру, з яких 500 гривень за одну послугу залишала собі. ОСОБА_5 зателефонувала гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомила про наявність замовників оплатних сексуальних послуг та необхідність прибути до готелю «Наутілус», що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул. Томчанія, 6, в кімнату № 1 та № 2 для надання таких послуг. Близько 17 години 02 березня 2023 року, ОСОБА_5 в приміщенні готелю «Наутілус», що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 отримала грошові кошти в сумі 6000 гривень від осіб чоловічої статі за надання послуг інтимного характеру ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

В ході обшуку, який проводився 02.03.2023, за адресою АДРЕСА_1 , якою на момент обшуку користувалась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: грошові кошти в загальній сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень з серійними номерами: ЛА5172654, ЗД5907121, ВИ8372237, УЗ3559496.

Прокурор зазначає, що вказані вище виявлені та вилучені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні так як вони могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення злочину і з ними в подальшому будуть проводитись слідчі дії.

У клопотанні вказується, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. При цьому, в матеріалах клопотання міститься заява прокурора, згідно якої просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі, подане клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000004 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Із долученого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато за фактом організації діяльності з надання сексуальних послуг особами жіночої статі, тобто сутенерства, за попередньою змовою групою осіб. 02.03.2023 року надійшло повідомлення від працівників міграційної поліції про те, що за адресою м.Ужгород, вул.Томчая було виявлено гр. ОСОБА_5 , яка займається сутенерством та проституцією.

Згідно протоколу обшуку від 02.03.2023 року такий був проведений слідчим слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 року на підставі ч.3 ст.233 КПК України, за адресою: м.Ужгород, вул.Томчанія, 6, в кімнаті АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 на другому поверсі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В ході проведення обшуку кімнати №2 на 2 поверсі готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якою на момент обшуку користувалась ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нічого виявлено та вилучено не було. В ході обшуку кімнати №1 на 2 поверсі готелі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якою на момент обшуку користувалась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: грошові кошти в загальній сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень з серійними номерами: ЛА5172654, ЗД5907121, ВИ8372237, УЗ3559496, які поміщено до спец. пакету НПУ PSP0021823.

Постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 03.03.2023 року вказані вище виявлені та вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти визнані у матеріалах досудового розслідування кримінального провадження №0000004 від 13.01.2023 року речовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження за №0000004 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст.303 КК України, якою встановлено відповідальність за втягнення особи в заняття проституцією або примушування її до зайняття проституцією з використанням обману, шантажу чи уразливого стану цієї особи, або із застосуванням чи погрозою застосування насильства, або сутенерство.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту грошових коштів оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зокрема, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Із змісту клопотання слідує, що вказані грошові кошти були отримані за надання оплатних сексуальних послуг. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.169, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження за №0000004 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було вилучено 02.03.2023 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 , якою на момент обшуку користувалась ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти в загальній сумі 2000 гривень, купюрами номіналом по 500 гривень з серійними номерами: ЛА5172654, ЗД5907121, ВИ8372237, УЗ3559496.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1