КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з вироком суду 06 червня 2021 року приблизно об 11 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у торговому залі магазину "Ашан" по вул. Гната Хоткевича, 1-Б в м. Києві, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, взяв з торгової полиці пляшку віскі "William Lawsons" об`ємом 1 л вартістю 333 грн. 25 коп., що належить ТОВ "АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ", поклав її до поліетиленового пакету, який був при ньому, після чого пройшов повз касову зону, не розрахувавшись, тим самим намагався таємно викрасти чуже майно, але, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого корисливого умислу до кінця, кримінальний проступок не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 , оскільки він був зупинений працівниками охорони магазину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати вирок Деснянського районного суду міста Києва від 23 червня 2021 року в частині призначення йому покарання у виді 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 на рік та постановити нове рішення, яким призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що в ході досудового розслідування він повністю визнав свою вину та щиро покаявся, що стало підставою для розгляду обвинувального акту в спрощеному порядку, а тому враховуючи, що санкція ст. ч. 1 ст. 185 КК України, окрім позбавлення волі, виправних та громадських робіт, передбачає покарання у виді штрафу, просить суд призначити йому покарання саме у виді штрафу.

Також апелянт звертає увагу на те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має серйозні плани на майбутнє, які руйнує наявність судимості.

Захисник ОСОБА_10 подав зміни до апеляційної скарги обвинуваченого, у яких просить скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.
При цьому захисник, посилаючись на вимоги ст. 48 КК України, зазначає, що наразі ОСОБА_8 працює матросом-рятувальником спеціалізованої водолазної служби КП «Плесо» виконавчого органу Київської міської ради, за місцем роботи характеризується позитивно, має офіційний дохід, особливо в умовах воєнного стану, що надає можливість задовольняти свої побутові потреби і не вдаватися до вчинення будь-яких злочинів, у тому числі, у виді крадіжки їжі або напоїв, раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
На момент скоєння замаху на злочин ОСОБА_8 не мав офіційних доходів, що він підтвердив власноруч 17 червня 2021 року у заяві на адресу дізнавача і зауважив того ж числа під час допиту в якості підозрюваного, що мав намір скоїти крадіжку у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.
Після постановления оскаржуваного вироку ОСОБА_8 до відповідальності не притягувався.
На час дізнання ОСОБА_8 визнав свою провину у скоєному, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю незакінченого злочину.
Захисник вважає, що усі викладені обставини, сумлінна процесуальна поведінка ОСОБА_8 та його поведінка в побуті, наведені характеризуючи відомості, дають право клопотати про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, оскільки ОСОБА_8 не є суспільно небезпечною особою.
У письмовій заяві до апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 повністю підтримав зміни до його апеляційної скарги, подані захисником, та також просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає, а вирок суду необхідно змінити, виходячи з таких підстав.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто у спрощеному порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, та в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються висновки суду про доведеність його винуватості і кваліфікація дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинуваченого містилось прохання про призначення іншого виду покарання, а у змінах до апеляційної скарги викладено прохання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

При цьому обставини, на які посилаються обвинувачений та захисник, прохаючи про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , існували на момент постановлення вироку, окрім того, що після постановления оскаржуваного вироку ОСОБА_8 до відповідальності не притягувався.
Проте, відсутність даних про те, що обвинувачений не притягувався до відповідальності після постановлення вироку, не свідчить про те, що внаслідок зміни обстановки вчинене ОСОБА_8 діяння втратило суспільну небезпечність або обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним.
Колегія суддів відмічає, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про те, що ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, не маючи офіційних доходів, у зв`язку ізскрутним матеріальним становищем, як про це вказується у змінах до апеляційної скарги.
Натомість, з доданої до апеляційної скарги характеристики убачається, що ОСОБА_8 працює матросом-рятувальником з 16 січня 2021 року, тобто на момент вчинення кримінального правопорушення 06 червня 2021 року обвинувачений працював та мав офіційний дохід, на який посилається у зміні до апеляційної скарги.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із зміною обстановки, відтак змінена апеляційна скарга обвинуваченого задоволена бути не може.
Водночас, колегія суддів вважає, що покарання у виді обмеження волі, призначене ОСОБА_11 оскаржуваним вироком за своїм видом не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є явно несправедливим через суворість.
Так, санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачені покарання у виді штрафу, громадських і виправдних робіт, арешту та обмеження волі.
Призначаючи ОСОБА_11 найсуворіший вид покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі суд не вмотивував свого висновку щодо виду покарання.
Призначаючи ОСОБА_11 покарання суд послався на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, проте не врахував цих обставин.
Окрім того, суд не врахував обставин кримінального провадження, згідно з якими ОСОБА_11 вчинив замах на крадіжку спиртного напою, вартістю 333 гривні 25 копійок та внаслідок його дій матеріальної шкоди не завдано.
ОСОБА_8 вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому проступку.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання у виді обмеження волі, призначене ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є занадто суворим.
Керуючись вимогами ст. 65 КК України, колегія суддів вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Отже, вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 підлягає зміні в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України з пом`якшенням покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 із змінами залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, змінити: пом`якшити ОСОБА_8 покарання до 80 годин громадських робіт.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №754/9476/21

Провадження № 11-кп/824/1265/2022
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1