Справа № 405/1273/21
Номер провадження 1-кп/404/177/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження №0001272 по обвинуваченню

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3, 263 ч.1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості згідно ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.257, 187 ч.4, 146 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Кіровським районним судом м.Кіровограда розглядається вказане кримінальне провадження, у якому стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого спливає 03.12.2022 року.

В порядку ст.331 КПК України винесено питання про продовження, зміну, скасування запобіжного заходу.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, не мають сталих виробничих зв`язків, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема: перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, можуть переховуватися від суду з метою уникнення покарання, здійснити вплив на потерпілого та свідків, які не були допитані по провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання прокурора, оскільки вважають, що доводи прокурора є безпідставними та необґрунтованими, вказавши про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому просили змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, за адресою проживання його дружини: АДРЕСА_2 , яка є його власником означеного житла. Зважаючи на те, що в умовах СІЗО реабілітаційні заходи не проводяться, погіршується стан здоров`я. Крім того, жоден свідок не впізнав ОСОБА_7 , як причетного до злочину, а тому підстав впливати на свідків в нього немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, суд вважає, що строк тримання обвинувачених під вартою підлягає продовженню, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.331 ч.1 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст.183 ч.2 п.4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у складі організованої групи під ОСОБА_8 керуванням та за участі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двох інших невстановлених осіб. Відповідно санкція найтяжчої статті за інкриміновані ОСОБА_7 злочини, передбачає покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років, офіційно не працює, проте одружений та має дитину. На даний час судовий розгляд щодо обвинувачених не розпочато, а тому вищеперелічені обставини дають достатні підстави вважати суду про наявність обґрунтованого ризику того, що ОСОБА_7 у разі зміни йому раніше застосованого запобіжного заходу на інший більш м`який, можуть вчинити спроби направлені на переховування від суду, так як інші учасники групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє інших невстановлених слідством осіб перебувають у розшуку і місце їх перебування не відоме; вчинити вплив на потерпілого та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачуються ОСОБА_7 , отже строк тримання обвинуваченим під вартою підлягає продовженню.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Враховуючи вищевикладене та обставини провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого застосуванням більш м`якого запобіжного заходу суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються наведеним вище.

Відповідно ст.183 ч.4 п.1 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчиненого із застосуванням насильства, суд не визначає розмір застави.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вжити заходів для забезпечення ОСОБА_7 охорони здоров`я.

Керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника, адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто з 28.11.2022 року до 26.01.2023 року, включно.

Копію ухвали вручити учасникам провадження для відома та направити до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" для виконання.

Зобов`язати керівництво ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечити ОСОБА_7 та ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3