Провадження №: 1-кп/752/1786/22
У Х В А Л А
06.12.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
під час проведення у залі судового засідання у місті Києві відкритого підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0002019 відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На стадії підготовчого судового засідання у Голосіївському районному суді міста Києва перебуває зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

30.11.2022 від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу від 29.11.2022 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний період доби, розгляд якого судом вирішено проводити в підготовчому засіданні, призначеному на 06.12.2022.

06.12.2022 прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою строком на 60-т днів без визначення альтернативного виду запобіжного заходу, обґрунтовуючи яке посилався на ризики за п. 1, 3,5 ст. 177 КПК України, на усвідомлення обвинуваченим тяжкості покарання, що може змінити місце проживання, використовуючи ситуацію у країні на власну користь, застосувати негативний вплив до потерпілого і свідків, не маючи місця роботи, будучи неодруженим, не маючи на утриманні неповнолітніх дітей та осіб, які потребують його піклування.

Захисник та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили про зміну запобіжного заходу, підтримавши клопотання від 29.11.2022 та зваживши на приєднані до нього документи. Так захисник вказував на повну недоведеність прокурором ризиків, про які він зазначив та безпідставність посилань на відсутність у ОСОБА_4 освіти та соціальних зв`язків, що спростовується матеріалами справи. Мотивуючи своє клопотання про зміну запобіжного заходу захисник зазначав про відсутність ризиків, як має враховувати суд за ст. 177 КПК України, а також просив зважити на особу обвинуваченого, який не є судимий, має дві освіти, за фахом є техніком-електромеханіком й інженером-електриком залізничного транспорту, які наразі користуються попитом та дозволять адаптуватися у суспільстві, одружений, має на утриманні трьох дітей, двоє з яких малолітні та мають вади здоров`я і потребують спеціального піклування.

ОСОБА_4 підтримав захисника, просив надати йому можливість перебувати поряд з малолітніми дітьми та піклуватися про них, пояснив, що сина ОСОБА_6 2016 року народження має інвалідність, діагноз аутизм, у доньки ОСОБА_7 2018 року народження, схожа ситуація, має відвідувати спеціалізований заклад, дітки потребують занять з логопедами та іншими профільними спеціалістами, посилався на те, що тривалий час працював в структурі Укрзалізниці, після того мали сімейний бізнес з дружиною (меблевий магазинчик).

Заслухавши доводи сторін та дослідивши документи, подані захисником на підтвердження вимог за клопотанням про зміну запобіжного заходу, суд вважає за доцільне відхилити клопотання сторони обвинувачення та задовольнити клопотання захисника й обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби, заважаючи на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Домашній арешт, у розумінні ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
За приписами ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Приймаючи до уваги всі обставини, закріплені у ст. 178 КПК України, які мають враховуватися при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та при обранні запобіжного заходу, суд зважає на те, що стороною обвинувачення не представлено суду даних, які б свідчили про реальність ризиків переховування ОСОБА_4 від суду, протиправного впливу на потерпілого та/або свідків, з якими (крім одного, він навіть не знайомий), про наявність значних криміногенних потреб у обвинуваченого, який не був судимий, не притягався до кримінальної відповідальності, не перебував у статусі підозрюваного, крім цього кримінального провадження, наявності у ОСОБА_4 засобів для конспірації, можливого місця проживання в іншій країні тощо.
Згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав про те, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність. При цьому врахуванню потребує і характер обвинувачуваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (рішення W. Проти Швейцарії № 14379/88 від 26.01.1993).

Аналізуючи особистість обвинуваченого та ступінь його пов`язаності з м. Києвом, суд враховує, що ОСОБА_4 дійсно має два дипломи про спеціальну освіту, диплом про вищу освіту за кваліфікацією техніка-електромеханіка, інженера-електрика залізничного транспорту, автоматизація та комп`ютерно-інтегровані технології, одружений, має трьох дітей, 2003, 2016 та 2018 років народження, при цьому, малолітні діти мають вади здоров`я та дійсно потребують особливого спеціального догляду і піклування, що доводиться представленими суду документами, зможе проживати за місцем мешкання у АДРЕСА_2 з родиною.
Потерпілий, який завчасно повідомлявся про призначення підготовчого судового засідання, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, вимоги майнового характеру з моменту надходження обвинувального акта до суду 19.10.2022 не пред`явив.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що мета застосування запобіжних заходів у цьому кримінальному провадженні буде забезпечена і ризики, про які попередньо зазначав прокурор, і які, на думку суду є частково наявними, не будуть мати своїй негативної реалізації внаслідок зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, тоді як належна процесуальна поведінка обвинуваченого буде забезпечена у ході дотримання ним режиму домашнього арешту та виконання процесуальних обов`язків за цією ухвалою.
За наведених обґрунтувань суд вважає за можливе змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби з покладенням обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене, клопотання прокурором судом відхиляється.
Керуючись ст. 177, 315, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0002019 з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 з 21:00 до 06:00 кожної доби з 06.12.2022 до 03.02.2023 включно, окрім прибуття до суду в цьому кримінальному провадженні та покласти на нього зобов`язання:
1.1 здати на зберігання уповноваженому органу державної влади за місцем відбуття цілодобового домашнього арешту свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
1.2 прибувати до суду за першою вимогою;
1.3 утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.
2. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в порядку приписів ч. 3 ст. 202 КПК України.
3. Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
4. Контроль за виконанням ухвали покласти на територіальний підрозділ Національної поліції за місцем відбуття домашнього арешту, який зобов`язати негайно поставити обвинуваченого ОСОБА_4 на облік і повідомити про це суд.
5. Копію ухвали направити до відповідного органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання в роботі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення її повного тексту та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 07.12.2022.

Суддя ОСОБА_1