Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5630/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області клопотання слідчого ОСОБА_9 задоволено частково. Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 28.12.2022 року.

Покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду та в разі неможливості прибуття завчасно повідомляти слідчого, прокурора, суд; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.

Слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для застосування тримання під вартою не має, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. В ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому на даний час, є можливим застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду є не законною, не обґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням останньому заставу у розмірі спричинених збитків, що складає 816 890,71 грн. та дорівнює 407 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що з врахуванням повідомленої підозри тримання під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження. Обрання запобіжного заходу більш м`якого не забезпечить запобіганню спробам підозрюваного переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 179 КПК особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя відмовляючи у застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, врахував усі обставини на які посилається прокурор.

Колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 , вчиняв спроби до переховування від слідства та суду, зв`язувався будь-яким чином з іншими фігурантами кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, працює, має міцні соціальні зв`язки.

Сама тяжкість можливого покарання не є достатньою підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, оскільки існує принцип презумпції невинуватості і вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину ще слід довести.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання апеляційний суд враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_6 , умови запобіжного заходу не порушував, не перебував в розшуку та не ухилявся від слідства та суду, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_6 умов особистого зобов`язання звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та законним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: