Провадження № 1-кп/337/155/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, проходить військову службу на посаді командира відділення пускових установок і наземного обладнання тактичних ракет взводу протикатерних ракетних комплексів батареї протикатерних ракетних комплексів, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 в тому, що в кінці серпня 2022 року, більш точний час встановити в ході досудового розслідуванням не виявилось за можливе ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в денний час доби, перебуваючи в Хортицькому районі, міста Запоріжжя, по вулиці Запорізького козацтва, біля виробничих цехів, на відкритій ділянці місцевості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно, шляхом привласнення знайденого, придбав два корпуси бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, але містять в собі заряди бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56г. кожен з метою подальшого незаконного зберігання взяв вказані предмети із собою.

Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, в кінці серпня 2022 року, більш точний час встановити в ході досудового розслідуванням не виявилось за можливе, зберігаючи вищезазначену вибухову речовину при собі, переніс її до свого місця мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав її до моменту вилучення працівниками поліції 15 лютого 2023 року:

Так, 15 лютого 2023 року в період часу з 06 години 49 хвилин по 08 годин 51 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку приміщення квартири АДРЕСА_3 , було виявлено та два корпуси бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, котрі відповідно висновку експерта до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, але містять в собі заряди бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-5 6г. кожен.

Заряди вибухової речовини, якими споряджені надані на дослідження корпуса бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 придатні для здійснення вибухів та руйнування корпусів з утворенням характерних осколків, при наявності засобів підриву (ініціювання вибуху) або при утворені необхідних для цього умов.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як носіння, зберігання, придбання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

28.02.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_6 укладена угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити на її підставі вирок.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений пояснив, що він уклав угоду добровільно, погоджується на узгоджене сторонами покарання та розуміє наслідки її укладення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до наступних висновків.

Укладена між ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 угода не суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , віднесене до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян із застосуванням статті 69 КК України відповідає вимогам КК України. ОСОБА_4 погодився на призначення даного покарання. Міра покарання відповідає характеру та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, особі винного, ступеню тяжкості вчиненого злочину.

Суд переконався в тому, що обвинувачений уклав угоду добровільно, її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, кримінальне правопорушення кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства. Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 394, 424, ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України.

З урахуванням даних обставин, суд прийшов до висновку про затвердження угоди та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Сторона обвинувачення залучила експерта спеціалізованої державної установи, витрати на проведення судової експертизи (висновок експерта № КСЕ-19/108-23/2187 від 23.02.2023 року вартістю 1887,80 грн.).

На підставі ч.2 ст.124 КПК України суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2023 року, накладений на майно, яке було вилучено в ході обшуку квартири АДРЕСА_3 .

Речові докази:

-8 магазинів до «АК», переданих до камери схову речових доказів відділення поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-корпуси гранати ф-1, ніж з руків`ям бежевого кольору, ніж з руків`ям в обплетені чорного кольору, багнет-ніж в піхвах та чохлі, передані до камери схову речових доказів відділення поліції №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1887 гривень 80 копійок.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1