Провадження № 1-кп/742/370/22
Єдиний унікальний № 742/2464/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарки судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000629 від 29.07.2022 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Юрківці, Талалаївського району, Чернігівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судима: 10.01.2017 Прилуцьким м/с Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

02.06.2020 звільнена по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

28.07.2022, близько 16 години, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на території "Сорочинського кладовища", розташованого за адресою: м.Прилуки, вул.Шкілька, 28, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скориставшись тимчасовою відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_6 та інших осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проникла в середину автомобіля марки "Mercedes" модель "Sprinter", д.н.з. НОМЕР_1 , котрий стояв поряд з вищевказаним кладовищем, звідки умисно, таємно, повторно викрала грошові кошти в сумі 3100 грн, які належали ОСОБА_6 .

Після чого з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачена повністю визнала свою вину за пред?явленим обвинуваченням, щиро розкаюється в скоєному, та підтвердила як з незачинено мікроавтобуса потерпілого викрала 3100,00 грн. Пізніше кошти в розмірі 1300 грн повернула, а решту - витратила на купівлю продуктів харчування. Вона шкодує про вчинене, запевняє про недопущення протиправної поведінки в майбутньому. Просить не позбавляти волі, бо вона також хворіє на ВІЛ інфекцію.

Після роз`яснення судом вимог ч.3 ст.349 КПК України прокурор висловив думку, проти чого не заперечують учасники судового провадження не досліджувати матеріали провадження, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 в частині таємного викрадення грошових коштів ОСОБА_6 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом?якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає її щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди та відсутність претензій зі сторони потерпілого.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд також враховує те, що вона вчинила тяжкий злочин; особу винної, як така, що негативно характеризується за місцем проживання (а.п.33), раніше судима (а.п.21), молода віком (а.п.19), перебуває на у обліку в лікаря психіатра, та згідно висновків судово-психіатричних експертиз №№ 287, 288 від 23.08.2022 на період часу вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_3 мають місце ознаки психічного розладу у формі легкої розумової відсталості з поведінковими порушеннями, але ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявлено. За своїм психічним станом була здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусовві заходи медичного характеру їй не показані. Наркологічне лікування їй не показано, оскільки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявлено (а.п. 24-32), не перебуває на обліку в лікаря нарколога (а.п.22), має двох малолітніх дітей, але їх життям не цікавиться, має тяжке захворювання.

Переходячи до вибору виду покарання, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченій повинна бути обрана у мінімальних межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком згідно ст.ст. 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати, повязані із залученням експерта підлягають стягненню із обвинуваченої на користь держави в розмірі 1510,24 грн (а.п.40).
Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1510,24 грн процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні: грошові крошти в сумі 1300,00 грн; дві пачки крупи пшеничної, три пачки макаронних виробів залишит у власності потерпілого ОСОБА_6 ; спеціальний пакет зі слідами папілярних узорів, що зберігаються в камері схову Прилуцького РВП ГУНП знищити.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженій, прокурору, направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_7