Єдиний унікальний номер 719/1/23
Номер провадження 1-кп/719/6/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької областікримінальне провадження №0000253 від 22.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодністровськ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.02.2018 р. Новодністровським міським судом за ч.2 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки; 03.06.2020 р. Новодністровським міським судом за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 18.12.2022р. близько 22.00 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Новодністровськ, Чернівецької області на узбіччі дороги біля магазину Точка виявив банківські картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що належали ОСОБА_6 , які підібрав та залишив при собі, чим отримав реальну можливість вільно розпоряджатися ними на власний розсуд.

Після цього, 19 грудня 2022 року, ОСОБА_4 , у період воєнного стану, введеного в дію указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX та продовженого строком на 90 діб указом Президента України 07.11.2022 № 2738-IX, діючи умисно, протиправно, повторно, переслідуючи мету особистого збагачення,

усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна - грошових коштів із банківських карток потерпілого ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, використовуючи раніше знайдені ним банківські картки, а саме АТ «ТП`Банк» НОМЕР_1 та АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , які емітовані на ім?я ОСОБА_6 , без відома та дозволу останнього, шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Pay Pass» через платіжний термінал, таємно викрав грошові кошти на загальну суму 1334 гривень 00 копійок, зокрема:

- 19 грудня 2022 року, о 06 год. 42 хв. шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Рау Pass» через платіжний термінал в магазині «Точка», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», на суму 44 гривень 00 копійок;

- 19 грудня 2022 року, о 06 год. 44 хв. шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Рау Pass» через платіжний термінал в магазині «Точка», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», на суму 341 гривню 00 копійок;

- 19 грудня 2022 року, о 08 год. 27 хв. шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Рау Pass» через платіжний термінал в магазині «Юнікс», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», на суму 33 гривні 00 копійок;

- 19 грудня 2022 року, о 09 год. 28 хв. шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Рау Pass» через платіжний термінал в магазині «Точка», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», на суму 395 гривень 00 копійок;

- 19 грудня 2022 року, о 09 год. 28 хв. шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Рау Pass» через платіжний термінал в магазині «Точка», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», на суму 395 гривень 00 копійок;

- 19 грудня 2022 року, о 10 год. 48 хв. шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Pay Pass» через платіжний термінал в магазині «Юнікс», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний», на суму 56 гривень 00 копійок.

- 19 грудня 2022 року (точного часу органом досудового розслідування не встановлено) шляхом здійснення розрахунку за придбані товари за допомогою функції безконтактної технології оплати «Pay Pass» через платіжний термінал в магазині «Точка», що знаходиться за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», на суму 70 гривень 00 копійок.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 1334 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчиненив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та показав, що 18 грудня 2022 року знайшов три банківські картки неподалік магазину «Точка» у м. Новодністровськ. Обвинувачений підібрав ці картки та наступного дня близько 06 години ранку знов прийшов до магазину «Точка» для того, щоб дізнатись, чи ніхто не шукав дані картки. Там йому повідомили, що ніхто не звертався до працівників магазину з приводу загублених банківських карток, тоді у обвинуваченого виникло бажання використати кошти на цих банківських картках, допоки на них не закінчаться кошти. Так, ОСОБА_4 декілька разів розраховувався банківськими картками потерпілого до тих пір поки на них не закінчились гроші, при цьому обвинувачений усвідомлював, що ці кошти йому не належать. Обвинувачений підтвердив, що використовував банківські картки ОСОБА_6 19.12.2022 року у магазинах «Юнікс», «Точка» для розрахунку на за придбані товари на загальну суму 1334 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, надав письмову розписку від потерпілого про відшкодування останньому матеріальної шкоди, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, подав 10.01.2023 року заяву про розгляд кримінального провадження без його участі у зв`язку із службовою зайнятістю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються та обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням деяких письмових доказів та матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, окрім повного визнання ним своєї вини, підтверджується також

-витягом з кримінального провадження №0000253 та №0000267;

- постановою про обєднання кримінальних проваджень від 28.12.2022 року;

- постановами про призначення слідчої групи від 28.12.2022 року;

- постановами про призначення групи прокурорів від 28.12.2022 року;

- постановою про призначення слідчого, що буде здійснювати досудове розлідування від 28.12.2022 року;

- постановою про призначення групи дізнавачів;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.12.2022р.;

-заявою про залучення до провадження як потерпілого від 23.12.2022р.;

- випискою з рахунку ОСОБА_6 ;

- довідкою АТ комерційний банк Приватбанк від 23.12.2022р.;

- протоколом добровільної видачі від 26.12.2022р.;

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 28.12.2022р.;

- постановою про визнання предметів речовим доказом та прилучення їх до кримінального провадження від 28.12.2022р.;

- повідомленням про підозру від 29.12.2022р.;

- постановою про закриття кримінального від 29.12.2022р.;

- вироком Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2020р.;

- розпискою потерпілого від 24.01.2023 року про відшкодування останньому обвинуваченим матеріальної шкоди у сумі 1334 грн.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , є досліджені в судовому засіданні наступні письмові документи:

-копія паспорта ОСОБА_4 ;

-вимога до УІАП ГУНП в Чернівецькій області від 27.12.2022 року№7861/123/44/01-22 про наявність у ОСОБА_4 судимостей;

-довідка про звільнення серії ХМЛ №25037;

-характеристика виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області №143 від 28.12.2022р. стосовно ОСОБА_4 , згідно якої скарг та заяв на адміністративну комісію при міській раді не надходило;

-довідка Новодністровської міської ради Чернівецької області №2945 від 27.12.2022р. за місцем проживання та про склад сім`ї ОСОБА_4 ;

-довідка КНП «Сокирянська районна лікарня Сокирянської районної ради» №01/4399 від 29.12.2022р., згідно якої обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває;

-довідка ОКНП Чернівецький обласний наркологічний диспансер від 03.01.2023р., у відповідності до якої ОСОБА_4 не перебуває на диспансерному обліку;

-вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 03.06.2020р.;

-вирок Новодністровського міського суду Чернівецької області від 27.02.2018р.;

розписка потерпілого від 24.01.2023 року про відшкодування останньому обвинуваченим матеріальної шкоди у сумі 1334 грн.

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно абзацу 2 пункту 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Сторони провадження не наполягали на отриманні досудової доповіді, погодились на продовження судового розгляду без її наявності, з урахуванням того, що орган пробації свої зобов`язання щодо підготовки досудової доповіді в межах 10 днів не виконав, не використав наданий судом додатковий час для її підготовки, додаткових клопотань не заявляв.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд відповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому бере до уваги фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому завдані збитки, добровільно видав речові докази, чим активно сприяв розкриттю злочина, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, а також дані про особу ОСОБА_4 , а саме те, що обвинувачений має декілька не знятих і непогашених судимостей, не має на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних членів сім`ї, неодружений, не працює, немає доходів, є особою молодого віку, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, мав стійку наркотичну залежність.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Ураховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зазначені вище обставини, особу винного, суд вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що в свою чергу дає суду можливість для застосування вимог ст. 69 КК України та з урахуванням положень ст. 69 КК України призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода на суму 1334 гривень 00 коп.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, який має застосовуватись до обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Обвинувачений згідно даного вироку визнаний винним у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі, яке виконується реально.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що обвинувачений згідно даного вироку визнається винним у вчиненні тяжкого злочину, суд приходить до висновку щодо доведеності ризиків, зокрема ризику переховування обвинуваченого через тиск тягаря можливого відбування покарання, а також ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

У кримінальному провадженні цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, передбаченому ст.. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 12, 63, 65-66, 69, 185 КК України, керуючись ст.ст. 94, 100, 183, 318, 325, 349, 368-371, 373-376, 392-395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Взяти під варту ОСОБА_4 в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня проголошення вироку та взяття ОСОБА_4 під варту.

Речові докази: банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ОТП Банк», банківську картку № НОМЕР_3 , емітовану АТ «ОТП Банк», банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», які належать потерпілому, та знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя