Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1782/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведеного 20.02.2023 року огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: п`ять предметів які ззовні схожі на уніфіковані запали до ручної гранати типу 43 РГМ із наступними маркуваннями: 1. «Р9-02 533»; «583 Г»; «УЗРГМ-2 386-П-69-63» 2. «Р9-02 533» «583 49 Г» «УЗРГМ-2 386-П 45-64»; 3. «Р9-02 533» «583 49» «УЗРГМ-2 386-П-45-64»,4. «Р9-02 533», «583 48», «УЗРГМ-2 386-П-45-64», 5. «Р9-02 533» «6965 УЗРГМ-2 386», який вилучено та запаковано до спеціального пакету № RIC 2062099; п`ять предметів які зовні схожі на корпуси до ручної оборонно-осколкової гранати типу ф-1 які мають наступні маркування: 1. «386 137-77Т», 2. «386 137-77Т», 3. «386 137-77Т»; 4. «386 137-77Т»; 5. «386 137-77», які вилучені та упаковані до спеціального пакету № RIC 2062100; предмет ззовні схожий на ручний реактивний гранатомет типу РШГ на якому наявне маркування «РШГ-1 56-3-14 ЛП-30Т ОКФОЛ 4-505 533-2-14 10/1 ТРВА 1-14-К», який вилучено та упаковано до двох мішків білого кольору, які зшиті між собою нитками, кінці якої опечатано контрольним талоном; предмет ззовні схожий на ручний гранатомет М 72 іноземного виробництва із маркуванням «ROCKET HE 66 MM AT M72 A5-C1 (нерозбірливо) 04-04» вилучено та запаковано до спеціального пакету який опечатано пломбою із маркуванням Е 28095479 CONTROL; змиви потожирової речовини із предметів вказаних в пункті 1-4 протоколу огляду від 20.02.2023, виготовлені за допомогою марлевих тампонів, які поміщено та запечатано в окремо до паперових конвертів, які запечатано фрагментами аркуша паперу з відтиском печатки «Для пакеті №8 СУ ГУНП в Херсонській області»; грошові кошти у розмірі 500 гривень однією купюрою сері АЕ 3704808, з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000084 від 15.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явився.

Вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000084 від 15.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та час, незаконно придбав вогнепальну зброю та бойові припаси, які у подальшому переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав їх, а у подальшому 07.02.2023 у період часу з 13:16 год. до 13:38 год. збув ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані особи змінено у зв`язку із забезпеченням безпеки), знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

20.02.2023 року з 13:03 по 14:42 годин в ході огляду в приміщенні музею розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , службове приміщення Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, де знаходився гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (анкетні дані якого змінено у зв`язку із забезпеченням безпеки) було вилучено предмети, які як пояснив свідок він придбав в цей день у свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до положень ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, положеннями ст. 64-2 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна, яке належить третій особі, має право звернутися виключно прокурор.

Разом з тим, клопотання про арешт майна, належного третім особам, подано старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для розгляду клопотання про арешт майна третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, поданого слідчим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 64-2, 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8