Справа № 357/1084/23
У Х В А Л А

09 лютого 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000293 від 16.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 27.01.2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000293 від 16.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України.

З дотриманням положення ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт наданий суду, складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання для визначення підсудності немає.

Обвинувачений в судовому засіданні також не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши обвинувальний акт, доданий до акту реєстр матеріалів досудового розслідування, головуючий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України суд, відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт прокурору.

Згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Частиною 1 ст. 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Окрім цього, пред`явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи.

Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп. «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47), з огляду на що такий недолік обвинувального акту, як неконкретність обвинувачення виключає можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000293 від 16.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, складеним старшим слідчим слідчого управління Головного управління СБ України у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , затвердженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , у громадянина ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально карних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, у яких міститься публічне виправдовування і визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом виправдовування тимчасової окупації частини її території і глорифкації її учасників.

На виконання свого умислу ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, зареєстрував обліковий запис у соціальній мережі «Вконтакте» (ресурс заблокований у зв`язку з набуття чинності Указу Президента України № 133/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і борони України «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)») на ім`я « ОСОБА_7 » за посиланнями

ІНФОРМАЦІЯ_1 подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 год.41 хв. в соціальній мережі «Вконтакте», ОСОБА_4 , діючи умисно, за допомогою облікового запису ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я « ОСОБА_7 », перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, розмістив посилання на відеозапис за лінком ІНФОРМАЦІЯ_3 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », тривалістю 01 год.02 хв.58 сек., чим поширив вказані матеріали, надавши можливість ознайомитись з ними необмеженій кількості осіб.

Відповідно до висновку експерта КНДІСЕ МЮ України № 25746/22-39 від 07.11.2022 у текстовому матеріалі, відповідно до протоколу огляду від 18.08.2022, міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, за викладених вище обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.436-2 КК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, суд вважає, що обвинувачення, викладене в ньому є неконкретним, а обвинувальний акт, у цій частині, таким, що не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення органом досудового розслідування не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, незазначення місця вчинення кримінального правопорушення в обвинувальному акті позбавляє суд можливості вирішити питання щодо підсудності даного кримінального провадження Білоцерківському міськрайонному суду Київської області, з огляду на таке.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.

Зокрема, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.9 ст.615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Таким чином, неправильне визначення підсудності на стадії підготовчого судового засідання матиме наслідком скасування будь-якого рішення, внаслідок чого не буде досягнуто завдання кримінального провадження, передбаченого у ст. 2 КПК України, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Наведені порушення, шляхом позбавлення гарантованих Конституцією України та КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання визначеної законом процедури судочинства, на думку суду, під час судового розгляду будуть перешкоджати розгляду обвинувального акту по суті та унеможливлять, за результатами такого судового розгляду, ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, а тому, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9 КПК України, суд визнає вказані порушення істотними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, для усунення вищезазначеного недоліка.

Керуючись ст. ст. 291, 314-317, 369-372, 376 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000293 від 16.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 436-2 КК України, повернути прокурору відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , як такий, що не відповідає положенням Кримінально-процесуального Кодексу України.

Копії ухвали негайно вручити учасникам розгляду після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14.02.2023 о 8:45.

Суддя: ОСОБА_9