Провадження №1-кп/127/1045/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000927, які надійшли з Вінницької окружної прокуратури з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калинівки, Вінницької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області 03.11.2021 з Вінницької окружної прокуратури надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого.2 ст. 345 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2021 за № 0000927.

Судом встановлено, що 20.06.2021, близько 23 год, дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 разом із оперуповноваженим відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , одягнені у формений одяг та згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» мали статус працівників правоохоронного органу та підлягали захисту, діючи відповідно до покладених на них завдань відповідно до вимог п. п. 5, 7, 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області розшукували особу, яка пропала безвісти, так як отримали виклик по спеціальній лінії «102», зареєстрований у ІТС ІПНП (журнал ЄО) від 20.06.2021.

Так, 21.06.2021, близько 01 год., розшукали безвісти зниклу особу, ОСОБА_10 , яка мала ознаки вираженого психічного розладу та при цьому створювала реальну небезпеку собі, а також оточуючим. Тому, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію», повідомивши ОСОБА_10 підставу застосування поліцейського заходу (піклування), роз`яснивши право отримувати медичну допомогу, давати пояснення, оскаржувати дії поліцейських, негайно повідомити інших осіб про її місце перебування, запропонувавши при цьому присісти до службового автомобіля та проїхати до приймального відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» в м. Вінниці з метою проведення огляду (обстеження), на що ОСОБА_10 погодилась.

У подальшому, 21.06.2021, близько 01 год. 10 хв, ОСОБА_10 , перебуваючи всередині приймального відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», яке знаходиться по вул. Пирогова, 109, у м. Вінниці, наблизилася до працівниці поліції ОСОБА_13 та почала виражати своє невдоволення, виражатися до ОСОБА_13 нецензурною лайкою, погрожувати їй, на що отримала від працівниці поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

Тоді, ОСОБА_10 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_12 є співробітником правоохоронного органу та виконує службові обов`язки, продовжила виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, виражатися в її адресу нецензурною лайкою, погрожувати та намагалася покинути приймальне відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка».

Побачивши такі дії, ОСОБА_12 , виконуючи службові обов`язки, діючи у межах службових повноважень та відповідно до чинного законодавства, намагалася зупинити ОСОБА_10 , з метою унеможливлення створення реальної загрози оточуючим зі сторони ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_10 усвідомлюючи, що вона діє стосовно працівниці поліції, яка виконує свої службові обов`язки, маючи намір заподіяти шкоду здоров`ю працівнику правоохоронного органу при виконання службових повноважень, продовживши поводити себе агресивно, взявши обома руками ОСОБА_14 за волосся, потягнула останню на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_10 , перебуваючи на підлозі біля ОСОБА_13 , взяла обома руками за голову останню, та застосувавши фізичну силу, нанесла удар об підлогу тім`яною ділянкою ОСОБА_13 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_10 нанесла працівниці сектору дізнання відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 523 від 21.06.2021, легкі тілесні ушкодження, а саме синець в тім`яній ділянці голови до центру.

ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 125 від 22.10.2021 у період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_10 страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії (F20.0). У період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_10 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_10 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії (F20.0). В теперішній час ОСОБА_10 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_10 , потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

З урахуванням дійсного актуального психічного стану підозрюваної, хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії (F20.0), суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , на підставі вимог ч. 3 ст. 94 КК України, потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

В судовому засіданні ОСОБА_10 суду пояснила, що вона проживає разом з тіткою ОСОБА_15 , яка є родичкою покійної матері ОСОБА_10 , не може повідомили чи вона визнана недієздатною, також не знає чи ОСОБА_16 є її опікуном.

ОСОБА_10 , точної дати сказати не може, пам`ятає що було тепло, пішла пішки до м. Калинівка на кладовище, де поховані її батьки. ОСОБА_10 не повідомила про свої наміри ОСОБА_16 В м. Калинівка, біля кладовища її зустріли працівники поліції та забрали у райвідділ. В подальшому ОСОБА_10 було доставлено до лікарні «ім. акад. О.І. Ющенка», де з нею довго розмовляли лікарі, які повідомили, що їй потрібно лікуватися. Коли ОСОБА_10 доставляли до лікарні, працівники поліції до неї фізичну силу не застосовували.

ОСОБА_10 визнає та підтверджує той факт, що перебуваючи в приміщенні лікарні, вона шарпала потерпілу за волосся, била головою об підлогу. ОСОБА_10 не бачила, щоб потерпілій хтось надавав допомогу, зауваження ОСОБА_10 ніхто не робив. Після конфлікту ОСОБА_10 залишилася в лікарні, на лікуванні була десь тиждень.

ОСОБА_10 розуміла що ОСОБА_12 є співробітником правоохоронного органу та виконує службові обов`язки, вона була у формі, мала зброю.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 , суду пояснила, що вона працює дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

В той день, 20 червня 2021 року вона чергувала і перебувала на службі, разом із оперуповноваженим відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 . По спеціальній лінії «102» поступив виклик про безвісті зниклу особу ОСОБА_10 . Потерпіла разом з ОСОБА_11 виїхали на місце проживання ОСОБА_10 , а саме на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_17 , яка представилась родичкою ОСОБА_18 написала відповідну заяву та повідомила, що вдень вони були на муніципальному базарі і коли ОСОБА_16 відволіклась ОСОБА_10 зникла. Після цього, приїхавши до райвідділу, дали орієнтування, що розшукується така особа, як ОСОБА_10 . В подальшому надійшло повідомлення, що в м. Калинівка була знайдена особа дуже схожа на розшукувану. Після цього, потерпіла у складі оперативної групи поїхала у м. Калинівку Вінницької області, встановили розшукувану особу це була ОСОБА_10 , яка мала ознаки вираженого психічного розладу, вона не спілкувалася, поводила себе агресивно. Було прийняте рішення, узгоджене з керівництвом, привезти ОСОБА_10 до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», яке знаходиться по вул. Пирогова, 109, у м. Вінниці, з метою проведення її огляду (обстеження). Після чого, ОСОБА_10 запропонували сісти до службового автомобіля та проїхати до лікарні на обстеження, на що ОСОБА_10 погодилась. По дорозі потерпіла повідомила заявниці ОСОБА_16 , про те що знайшли ОСОБА_10 та везуть її до лікарні «ім. акад. О.І. Ющенка» в м. Вінниці. В подальшому, перебуваючи всередині приймального відділення лікарні, ОСОБА_10 почала виражати своє невдоволення, виражатися нецензурною лайкою, погрожувати та разом із ОСОБА_16 намагалася покинути приймальне відділення, вибивши двері у відділенні. Потерпіла намагалася зупинити ОСОБА_10 . За результатами огляду лікар Кучмій ГО.Ю порадила ОСОБА_10 лягти до лікарні. З вказаною пропозицією лікаря, ОСОБА_16 не погодилася, а ОСОБА_10 взагалі про це нічого не казала, лише виражалася нецензурною лайкою, на що лікар сказала написати заяву про відмову від госпіталізації.

Потерпіла повідомила лікарю, що ОСОБА_16 не є опікуном ОСОБА_10 і не вповноважена писати будь-які заяви відносно неї.

Після цього, ОСОБА_10 , яка стояла навпроти потерпілої, взяла її за волосся, потягнула і вони разом впали на підлогу, де боротьба продовжилася і ОСОБА_10 вдарила її тім`яною частиною голови об підлогу, особи які були присутні розбороняли їх.

В подальшому в лікарню викликали працівників поліції, швидку. Потерпілу відвезли до лікарні, що знаходиться по вул. Київська в м. Вінниці, де у неї були виявлені тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він працює оперуповноваженим відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області і 20 червня 2021 року перебував на чергуванні. До чергової частини відділу поліції надійшло звернення громадянки ОСОБА_16 стосовно зникнення її родички ОСОБА_10 . Свідок разом з дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , перебуваючи у форменому одягу, з жетонами, поїхали за місцем проживання зниклої ОСОБА_10 .

В ході проведення розшукових заходів, було отримано повідомлення, що в м. Калинівка знайдено ОСОБА_10 , яка ходила біля кладовища. По приїзду до м. Калинівка було встановлено, що ОСОБА_10 потребує огляду лікаря психіатра, вона майже не розмовляла. Свідок не пам`ятає у що вона була одягнута, але пам`ятає що була одягнута не по погоді, оскільки вже було тепло на вулиці, а ОСОБА_10 була в довгій куртці чи пальто. Під час доставки ОСОБА_10 до лікарні, заходи фізичного впливу до неї не застосовувалися, лише зателефонували до заявниці ОСОБА_16 та повідомили, що знайшли ОСОБА_10 та везуть її до лікарні «ім. акад. О.І. Ющенка».

В лікарні ОСОБА_10 перешкоджала лікарю оглядати себе, вона та її родичка вийшли в коридор та намагалися покинути відділення. Далі, перебуваючи в коридорі, свідок побачив як ОСОБА_10 почала тікати до дверей, а ОСОБА_9 перешкоджала цьому, взявши її за плечі. Після чого ОСОБА_10 схопила ОСОБА_9 за волосся, кинула її на підлогу.

В подальшому їх розняли в сторони, повідомили про інцидент керівництво та викликали службу «103» повідомивши, що під час виконання своїх службових обов`язків ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження. На місце пригоди приїхав наряд поліції, швидка допомога, які доставили ОСОБА_9 до лікарні на обстеження.

Коли свідок вперше побачив ОСОБА_10 в м. Калинівка, вона взагалі не розмовляла, вона не могла пояснити де вона, хто вона і як вона опинилася в м. Калинівка, також, на перший погляд було видно що можливо у неї був нервовий зрив і їй потрібно надати допомогу. Під час виконання своїх службових обов`язків, свідок постійно спілкувався із ОСОБА_10 , але це не допомогло і тому було вирішено звернутися за допомогою в психіатричну лікарню.

Свідок не бачив, щоб ОСОБА_10 брала ОСОБА_9 за пояс чи пістолет, бачив лише, що ОСОБА_10 тримала потерпілу за волосся, вони падали разом на підлогу, ударів не бачив. Пізніше свідок побачив на голові у потерпілої гематому червоного кольору, невелику кількість вирваного волосся та її боліла голова, інших тілесних ушкоджень не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що ОСОБА_10 є її рідною сестрою, однак підтверджуючих про це документів не надала, спільно вони проживають 15 років, про хворобу ОСОБА_10 свідок не знала.

Свідок 20 червня 2021 року разом з ОСОБА_10 , приблизно о 13 год. пішли на муніципальний ринок. Під час здійснення покупок ОСОБА_10 відійшла від свідка та зникла, це було приблизно о 14 год. Тоді свідок пішла додому, але ОСОБА_10 вдома також не було, після чого свідок розповіла про те, що сталося сусідці, яка зателефонувала до поліції, повідомила що зникла людина, повідомивши прізвище ОСОБА_19 . Потім свідок також зателефонувала до поліції, повідомила, що зникла дитина, на що їй повідомили, що вже був виклик і сказали щоб чекала на працівників поліції.

В подальшому приїхали ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 , яким свідок повідомила прикмети ОСОБА_10 , в чому вона була одягнута, дала її фото, а також назвала прізвище ОСОБА_19 замість ОСОБА_10 . Через деякий час, приблизно в 23.30 год. до свідка зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що знайшли ОСОБА_10 і везуть її до лікарні «ім. акад. О.І. Ющенка». Свідок взяла машину та також поїхала до лікарні. В лікарні ОСОБА_9 наполягала на госпіталізації ОСОБА_10 , казала що їй потрібно пролікуватися, ОСОБА_10 з цим не погодилась, також лікар повідомила, що без згоди пацієнта, його на лікування ніхто не покладе. Після цього ОСОБА_10 сказала що ляже на лікування в інший раз та хотіла вийти з лікарні, однак потерпіла ОСОБА_9 її не пускала. ОСОБА_10 взяла її за волосся, вони впали на підлогу, свідок не бачила щоб ОСОБА_10 била ОСОБА_9 . В подальшому свідок підняла ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 розізлившись, повідомила, що візьме свою табельну зброю і буде стріляти. Далі ОСОБА_10 залишили в лікарні, лікарі повідомили що у неї стався психічний напад, провели експертизу.

Раніше ОСОБА_10 поставили діагноз токсоплазмоз, тобто ураження нервової системи, вона лікувалася 10 років у інфекціоніста.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що вона працює лікарем психіатром в приймальному відділенні лікарні «ім. акад. О.І. Ющенка». В червні 2021 року ОСОБА_10 було доставлено до приймального відділення, де працює свідок, в супроводі працівників поліції, які повідомили, що доставлена ними людина перебувала в розшуку і має психічний розлад. Слідом за працівниками поліції до відділення приїхала чи то опікун, чи родичка, підтверджуючих документів надано не було, - ОСОБА_16 . Свідок оглянула ОСОБА_10 , однак вона відмовилась від госпіталізації, хоча вона її потребувала та хотіла покинути приймальне відділення, почала виламувати двері, однак ОСОБА_9 , яка є працівником поліції та була одягнута у формений одяг, перешкоджала її в цьому, на що ОСОБА_10 відреагувала агресивно, почала смикати її за волосся, штовхнула на підлогу та почала бити. Далі на допомогу ОСОБА_9 підійшли інший працівник поліції та співробітник лікарні, які відтягнули ОСОБА_10 від ОСОБА_9 , для потерпілої була викликана швидка допомога, так як її вдарили головою об підлогу, а ОСОБА_10 було госпіталізовано до відділення.

ОСОБА_10 вела себе агресивно, спочатку вона не хотіла заходити до відділення, потім зайшла, вона не давала себе оглянути, відштовхувала руки, не давала поміряти їй тиск, не відповідала на запитання, мовчала, не давала згоду на госпіталізацію, намагалася вийти з відділення, тобто на той час їй потрібна була допомога.

ОСОБА_10 сильно штовхнула двері, в результаті чого пошкодила замок.

Відповідно до Інструкції, після огляду пацієнта, якщо встановлено що йому потрібна госпіталізація, а пацієнт відмовляється від неї, то відбирається заява супроводжуючого проте що людина за своїм станом потребує поміщення її до психіатричної лікарні примусово. Якщо немає супроводжуючого, після огляду та встановлення всіх обставин, встановлено, що людина дійсно несе загрозу для себе, а також для оточуючих, приймається рішення про госпіталізацію примусово. Потім протягом доби, комісія лікарів приймає рішення чи примусово госпіталізувати хворого чи за станом можна виписувати. Якщо особа потребує примусової госпіталізації, відповідні матеріали направляються до суду і суд своїм рішенням вирішує помістити особу на лікування чи ні. Якщо особу доставлено працівниками поліції, вони залишають свої дані, які лікар вносить в оглядову картку, якщо необхідно пишуть акти в зв`язку з чим людину було доставлено в лікарню і якщо стан хворого потребує, допомагають доставити до відділення, але знаходяться біля людини до кінця її огляду.

Відповідно до протоколу проведеного слідчого експерименту від 23.07.2021, оглянутого в судовому засіданні, у приміщенні приймального відділення ВОКПЛ ім. Ющенка за адресою м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, за участю потерпілої ОСОБА_9 , завідуючої приймального відділення лікарні ОСОБА_21 та статиста ОСОБА_22 , в ході проведення якого потерпіла розповіла та на статистові продемонструвала та відтворила події, які мали місце 21.06.2021 близько 01.00 год., а саме що під час чергування, вони отримавши на службовий планшет виклик про безвісті зниклу ОСОБА_23 , відібрали відповідну заяву, через деякий час знайшли її в м. Калинівка і в зв`язку з тим, що вона була в неадекватному стані, доставили до приймального відділення лікарні. У відділенні ОСОБА_19 вела себе агресивно, пручалася та виривалася за двері, схопила потерпілу за волосся та потягнула до низу на підлогу, в результаті вони впали на підлогу. В подальшому, перебуваючи на підлозі та тримаючи потерпілу за волосся, ОСОБА_19 вдарила її голову об бетонну підлогу. Після цього їх розборонили, напарник потерпілої відтягнув ОСОБА_19 від неї.

Згідно висновку експерта №523 від 23.06.2021, у ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження - синець в тім`яній ділянці по центру. Вказане тілесне ушкодження у ОСОБА_13 виникло від дії тупого твердого предмету, за давністю утворення відповідає терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 21.06.2021, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, за своїм характером не являлось небезпечним для життя в момент спричинення (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.).

Згідно висновку експерта №709 від 03.08.2021, у ОСОБА_13 під час судово-медичного обстеження 22.06.2021 було виявлено тілесне ушкодження - синець в тім`яній ділянці по центру (за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.). Характер та локалізація даного тілесного ушкодження у ОСОБА_13 свідчать про травматичну дію з достатньою силою в тім`яну ділянку голови. Дане тілесне ушкодження у ОСОБА_13 могло утворитись від однієї травматичної дії (удару); наявні медичні дані допускають можливість утворення його за будь-якого положення тіла ОСОБА_13 при доступності контакту травмуючого предмета з відповідною ділянкою голови, зокрема і від ударяння «тім`яною ділянкою голови об бетонну підлогу», як вказано в протоколі допиту ОСОБА_13 від 21.06.2021 та в протоколі слідчого експерименту від 23.07.2021. Більш конкретно деталізувати механізм утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_13 (кількість травматичних дій, «з якої висоти наносились тілесні ушкодження відносно потерпілої» тощо) за наявними медичними даними неможливо.

Згідно висновку амбулаторного судово-психіатричного експерта №245 від 20.08.2021 ОСОБА_10 , у зв`язку з її неадекватностями в поведінці (не їла, не спала, зціплювала зуби і ні з ким не розмовляла, була неохайною, агресивною, постійно до чогось прислухалась, приглядалась, шепотіла сама до себе; була знайдена працівниками поліції в неадекватному стані (вела себе агресивно та не розмовляла), чинила опір і билась з працівником поліції), що стало причиною її неодноразових госпіталізацій в психіатричний стаціонар із виставленим діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії», а також, виявлені при теперішньому психіатричному обстеженні агресивність, імпульсивність її поведінки, малопродуктивність мовному контакту, неадекватність емоційних проявів, відсутність будь якого пояснення з приводу інкримінованого їй діяння, для об`єктивного обстеження, потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Згідно висновку стаціонарного судово-психіатричного експерта №125 від 22.10.2021 ОСОБА_10 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). Про це свідчать дані анамнезу про виникнення у неї, починаючи з 2020 pоку, недоречностей в поведінці (не їла, не спала, зціплювала зуби і ні з ким не розмовляла, була неохайною, агресивною, постійно до чогось прислухалась, приглядалась, шепотіла сама до себе; була знайдена працівниками поліції в неадекватному стані (вела себе агресивно та не розмовляла), чинила опір і билась з працівникам поліції), з неадекватністю емоцій, вольовими порушеннями, відгородженістю, замкнутістю, розладами сприйняття (лежить і дивиться в одну точку, при намаганні нагодувати - ще більше заціплює зуби, час від часу знизує плечима, до чогось прислухається, придивляється, шепоче сама до себе, розмовляє сама з собою), маячною інтерпретацією навколишнього (маячні ідеї відношення: «В мене вкрали одяг..., все вкрали...»; впливу: «мабуть хтось мене сильно налякав... Я не можу сказати, що саме вони робили, але знаю цих людей, вони робили страшні речі»), що супроводжувалося агресивною поведінкою (конфліктувала з рідними, медичним персоналом, вчинила бійку з працівником поліції, під час проходження амбулаторної експертизи в кабінеті експерта перевернула комп`ютер, тікала з дому), що призвело до соціально-трудової дезадаптації, слугувало причиною для її неодноразових госпіталізацій в психіатричну лікарню з встановленням лікарями-психіатрами діагнозу: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії (F23.1). Даний висновок підтверджується і теперішнім психолого-психіатричним обстеженням, яке виявило у підекспертної типові для шизофренічного процесу симптоми у вигляді формальності контакту, напруженості, сплощеності, неадекватності емоцій, непослідовності, уповільненості та розірваності мислення, розладів волі (апатичність, безініціативність, байдужість до оточуючого), відсутності критики до хвороби та своїх вчинків. Тому ОСОБА_10 позбавлена можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними стосовно інкримінованого їй діяння. Підпадає під дію ст. 19 ч. 2 КК України. В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_10 страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_10 не могла усвідомлювати свої дій та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_10 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0). В теперішній час ОСОБА_10 не може усвідомлювати значення своїх дії та керувати ними. ОСОБА_10 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Ющенка» ВОР» ОСОБА_10 перебувала на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні з 28.07.2020 по 28.07.2020 з діагнозом: «Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії».

Згідно довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» ОСОБА_10 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.

За місцем проживання ОСОБА_10 характеризується посередньо.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_10 вчинила суспільно небезпечне діяння передбачене ч.2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до вимог ст.19 ч.2 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до вимог ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з звичайним режимом нагляду може бути застосована судом, щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в примусовому порядку.

Заслухавши думку прокурора, який вважає, що обвинувачена ОСОБА_10 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду, захисника, яка не заперечила проти клопотання прокурора, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що суспільно - небезпечне діяння, з приводу якого було порушено кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч.2 ст. 345 КК України, мало місце та було вчинене ОСОБА_10 .

Враховуючи, що зазначене суспільно-небезпечне діяння було вчинене ОСОБА_10 в стані неосудності, суд приходить до висновку, про те що ОСОБА_10 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду.

Керуючись ст.ст.19, 92, 93, 94 КК України, ст.ст. 503, 504, 512, 513 КПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калинівка, Вінницької області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту її оголошення.

Суддя: