Справа №760/7138/22 1-кп/760/1240/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 109 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 01.02.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000012 від 01.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 109 КК України.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2023 року щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 фактично застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши їм залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби до 17.04.2023 року включно.

Прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 подані клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які, серед іншого, обґрунтовуються тим, що їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 109 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема висновком експертного дослідження № 360/1 від 19.11.2021, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

У вищевказаних клопотаннях прокурора зазначається, що оскільки строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 закінчується, виникла необхідність у його продовженні, зокрема, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (відповідно до ст. 177 КПК України):

- переховуватися від суду, адже обвинувачені, розуміючи тяжкість покарання за вчинення злочину, мають фінансову та фізичну можливість перетнути кордон України та переховатися від суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки мають доступ до сторінок (облікових записів) у соціальній мережі «Fасеbоок», а кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є таким, що вчинено шляхом публічного розповсюдження контенту, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та який може бути знищений останніми;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, зокрема, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , перебуваючи на волі будуть мати можливість вільного пересування по території міста Києва, спілкування із необмеженою кількістю осіб, а також доступ до інтернет-ресурсів, за допомогою яких вчиняли злочини, в яких обвинувачуються, й таким чином продовжити злочинну діяльність.

На думку прокурора, застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , менш суворого запобіжного заходу не забезпечить запобігання вказаним вище ризикам, що підтверджує вищевикладені обставини.

В судовому засіданні прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 вищевказані клопотання підтримав, просив їх повністю задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, серед іншого, що обвинувачення є недоведеним, вказані в клопотанні прокурора ризики не доводять необхідність домашнього арешту, а тому просили відмовити в задоволенні вищевказаних клопотань - не продовжувати домашній арешт. Обвинувачені просили обрати стосовно них запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, скасувати обов`язок носити електронний засіб контролю.

Водночас захисником ОСОБА_6 були подані клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , які, серед іншого, обґрунтовуються тим, що в даному кримінальному провадженні щодо його підзахисних відсутні обґрунтована підозра, сформульоване обвинувачення та передбачені ст.177 КПК України ризики, адже докази в даному кримінальному проваджені всі зібрані, свідки, на думку сторони захисту, такими не є, ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення не підтверджуються дослідженими доказами та поведінкою підзахисних в судових засіданнях.

Суд, дослідивши вищевказані клопотання прокурора, захисника, матеріали справи №760/7138/22, заслухавши пояснення сторін, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Оскільки подані стороною обвинувачення та стороною захисту клопотання стосуються запобіжних заходів щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розгляд цих клопотань здійснювався в одному судовому засіданні.

Суд виходить з з чч. 1, 2 ст.29 Конституції України, відповідно до яких кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п.4 ч.1 ст.176, чч.1, 2, 6 ст.181 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, не може перевищувати двох місяців та може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Суд також виходить з того, що на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не вправі визнавати особу винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас суд доходить висновку, що причетність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.109, ч. 2 ст.109 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо них запобіжного заходу, в клопотаннях прокурора є посилання на матеріали, що підтверджують відповідні обставини, та виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність ризиків переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також те, що заявлені ризики, які виправдовують продовження домашнього арешту обвинувачених, суттєво не зменшилися.

Крім того, суд ураховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд також ураховує, що відповідно до ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку і може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа "Бекчиєв проти Молдови"). Проте, в справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються, зокрема, у вчиненні тяжкого злочину, санкцією ч.1 ст.109 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, найближчі родичі та члени сімей обвинувачених проживають в іншому регіоні України, відомості про працевлаштування обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на території м.Києва відсутні.

Крім того, судом не встановлено, що ризик, передбачений ст.177 КПК України, та зазначений в попередніх ухвалах Солом`янського районного суду, а саме ризик переховуватися від суду, з часу минулого судового засідання фактично зменшився чи зник.

Необхідно врахувати, що судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження даним складом суду перебуває на початковій стадії, свідки судом не допитувалися, отже, у суду немає підстав стверджувати про відсутність передбаченого ст.177 КПК України ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Також суд ураховує, що своєю попередньою ухвалою, враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 тривалий час утримувалися під вартою та під цілодобовим домашнім арештом, що значно обмежувало їх соціальні, зокрема сімейні, зв`язки, можливість забезпечувати утримання своїх малолітніх дітей, виконання інших батьківських обов`язків, побутові та медичні потреби, щодо обвинувачених було фактично застосовано домашній арешт у нічний час.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та про задоволення клопотань прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та продовження щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на два місяці, тобто до 11.06.2023 року включно, домашнього арешту, заборонивши останнім залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби з продовженням відповідних обов`язків, а саме:

-з`являтися до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

-носити електронний засіб контролю.

На підставі вищенаведених положень чинного законодавства України та встановлених фактичних обставин, керуючись ст.29 Конституції України, стст.176, 177, 181, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити на два місяці, тобто до 11.06.2023 року включно, строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 11.06.2023 року включно наступні обов`язки:

-з`являтися до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

-носити електронний засіб контролю.

Продовжити на два місяці, тобто до 11.06.2023 року включно, строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 11.06.2023 року включно, наступні обов`язки:

-з`являтися до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із м. Києва без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії даної ухвали суду до 11.06.2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Виконання ухвали про продовження обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1