Справа № 508/1043/20
Номер провадження 1-кп/504/447/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2022 року смт.Доброслав

Колегія суддів Комінтернівського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; потерпілої ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_13 ; захисників обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Доброслав, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000030 від 09.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка, Миколаївського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИЛА:
в невстановлені час та місці, у ОСОБА_13 виник злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 . Так, ОСОБА_13 , 08.03.2020 близько 23:00 години прибув до будинку АДРЕСА_1 , де в той час знаходилась ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_16 , перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_13 , діючи умисно, наніс множинні удари руками по голові та тулубу ОСОБА_16 , поваливши її на підлогу, в подальшому з метою спричинення смерті потерпілій, ОСОБА_13 почав стискати шию останньої руками та перекрив доступ повітря в дихальні шляхи закриттям отворів носа та рота подушкою, до тих пір, поки ОСОБА_16 не перестала подавати ознаки життя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_16 померла на місці скоєння кримінального правопорушення.

Смерть ОСОБА_16 перебуває у прямому причинному зв`язку з механічною асфіксією, обумовленою стисканням шиї руками та перекриттям доступу повітря в дихальні шляхи, шляхом закриття отворів носа та рота.

Після чого, ОСОБА_13 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачений вини у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, вказав, що до вчинення злочину він не причетний. Обвинувачений знав ОСОБА_16 , проте не підтримував з нею будь-яких відносин, не розуміє, як на одязі потерпілої виявлено біологічні зразки, які нібито належать йому. Обвинувачений вказав, що біологічні зразки крові стороні обвинувачення ним надавалися декілька разів та добровільно.

Незважаючи на не визнання ОСОБА_13 вини у вчиненні кримінального правопорушення, така вина підтверджується доказами, зібраними у ході досудового розслідування, які досліджені судом.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надала такі показання. Остання являється рідною сестрою померлої ОСОБА_16 . Подія мала місце 08.03.2020. 09.03.2020 їй сказали піти подивитись, що сталось з її сестрою в будинку АДРЕСА_3 . Вона з`ясувала, що з будинку нічого не взято, взято тільки гроші, а скільки вона не знає. Потерпіла повідомила, що у ОСОБА_16 були грошові кошти, оскільки вона хотіла купити квартиру онуку в м. Одеса. У померлої немає більше родичів, тільки вона та онук. Потерпіла особисто знайома з обвинуваченим, стосунки з ним нормальні, вони не родичі, але він раніше жив у с. Романівка, потім купив будинок в іншому місці, неприязних відношень між ними немає. ОСОБА_12 пояснила, що останнім часом, не часто спілкувалась з сестрою, востаннє вони бачились приблизно рік тому. Потерпіла, також не бачила, щоб ОСОБА_13 спілкувався з сестрою. З ОСОБА_16 потерпіла, десь 10-12 років жили в одному селі, їх будинки були далеко один від другого. Коли їх мати була живою, то вони спілкувались кожного дня. Невістка і онук ОСОБА_16 живуть в м. Одеса. Потерпіла також повідомила, що ОСОБА_13 вчився в школі з її дочкою та приходив до синів сестри, коли вони були ще живі. Сини ОСОБА_16 померли приблизно 5 років тому. Зі слів сусідки ОСОБА_17 , вона знає, що ОСОБА_16 накопичувала кошти, та мала намір купити квартиру. Крім того, невістка з онуком говорили потерпілій, що ОСОБА_16 дала їм 5000,00 гривень, щоб одягнути онука, та хотіла купити квартиру. ОСОБА_16 була на пенсії близько 20 років. ОСОБА_12 повідомила, що не знала про наявність у сестри грошей, про них було відомо сусідці ОСОБА_18 , невістці сестри та її онуку, особисто потерпілій сестра про гроші ОСОБА_16 не говорила.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , повідомив, що йому відомо, що мало місце вбивство ОСОБА_16 , яке сталося весною. Обвинуваченого свідок знає, відносини у них хороші, померлу знав, відносини, з померлою, були нормальні. Свідок повідомив, що деталі вбивства ОСОБА_16 йому не відомі. Які у ОСОБА_16 були відносини з ОСОБА_13 свідку не відомо. Свідок жодного разу не бачив, щоб померла спілкувалась з ОСОБА_13 . З розмов людей, свідку відомо, що у потерпілої були кошти, а скільки він не знає. Люди говорили, що ОСОБА_16 хотіла придбати квартиру, проте хто саме це говорив він не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , повідомила, що знає тільки про те, що ОСОБА_16 вбили, і все. Їй відомо, що вбили сусідку, яка не виходила 2-3 дні, з будинку. Сусідка Чорап прибігла до свідка, а потім вони пішли до будинку померлої, двері в будинку були відкриті, потерпіла лежала мертва на веранді. ОСОБА_13 свідок ніколи не бачила. Померла бабуся була одинокою, з сестрами не спілкувалась, померла накопичувала кошти і про це знали усі у селі. У ОСОБА_16 є невістка і онук, якому померла хотіла купити квартиру. Хто конкретно говорив їй про грошові кошти померлої, свідок повідомити не змогла.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , вказав, що ОСОБА_13 знає особисто, відносини з ним нормальні, з померлою був знайомий. З померлою та ОСОБА_13 не спілкувався. Свідок проживає, через 5 будинків від будинку померлої. Свідок не бачив, щоб ОСОБА_16 спілкувалась з ОСОБА_13 . Усі у їх селі знали, що в ОСОБА_16 були гроші. Свідку, також відомо, що в ОСОБА_16 були гроші, проте точної суми свідок не назвав. ОСОБА_13 приїздив до своєї мами, у с. Романівку, та допомагав їй обробляв землю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 повідомила, що знає ОСОБА_13 , та ніколи не бачила, щоб він перебував біля місця мешкання ОСОБА_16 . ОСОБА_13 має землю, сім`ю та дітей. Свідок повідомила, що про заощадження ОСОБА_16 дізналась лише тоді, коли виявили ОСОБА_16 мертвою, і про це їй розповіла її сестра. Свідку відомо, що померла з чоловіком мали господарство, худобу, свиней. Після смерті чоловіка ОСОБА_16 , що мало місце 4-5 років тому, ОСОБА_16 продала усе господарство і утримувала тільки курей. Свідок повідомила, що одного вівторка, свідок перебувала із сусідами на вулиці, де до них підбігла сусідка ОСОБА_23 , яка повідомила усім про смерть ОСОБА_16 . Свідок не заходила у будинок померлої, а стояла на подвір`ї, труп ОСОБА_16 виявила сусідка ОСОБА_23 . ОСОБА_24 повідомила свідку, що померла їздила у місто до ОСОБА_25 , щоб та помогла їй купити квартиру. Свідок повідомила, що покійна із своєю сестрою не спілкувались 3-4 роки. Покійна була замкнутою людиною. Про доходи ОСОБА_16 свідок не знає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , повідомила суд, що ОСОБА_13 їй знайомий, вони проживали в одному селі. Вона знає, що його підозрюють у вбивстві ОСОБА_16 , з якою вона проживала на одній вулиці. Чи були у померлої будь-які заощадження свідку не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 повідомив, що 11 числа від гр. ОСОБА_28 дізнався, що ОСОБА_16 померла. З померлою свідок не спілкувався, у будинку ОСОБА_16 свідок не був. З ОСОБА_13 свідок знайомий, відносини нормальні. Чи спілкувались померла з обвинуваченим йому не відомо, про заощадження ОСОБА_16 свідку нічого не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 надала наступні показання. Про вбивство свідку нічого не відомо, 10 чи 11 березня від слідчого вона дізналась, що вбили жінку. ОСОБА_29 повідомила, що їй невідомо чи спілкувалась ОСОБА_16 з ОСОБА_13 . Усі мешканці села знали, що у померлої були заощадження, проте точно розміру таких заощаджень свідку не відомо. ОСОБА_16 була замкнутою людиною.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_30 повідомив, що знайомий з обвинуваченим. Від людей свідку стало відомо про вбивство ОСОБА_16 . Свідок з померлою не спілкувався, ОСОБА_13 бачив у селі Романівка раз на два місяці, про заощадження померлої йому нічого не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_31 повідомила, що ОСОБА_13 їй знайомий, вони разом відвідували одну школу. У минулому ОСОБА_13 проживав в їхньому селі. Зі слів потерпілої та чуток у селі, ОСОБА_13 часто приїздив до своєї матері та допомагав ОСОБА_16 по господарству, возив її в м. Одесу, обробляв городи, особисто свідок цього не бачила, окрім одного разу у восени 2019 року, ОСОБА_13 на тракторі допомагав потерпілій. 08.03.2020 приблизно о 15:40 год. свідок бачила автомобіль сірого кольору біля будинку матері ОСОБА_13 його самого не бачила. Про наявність грошових коштів у потерпілої свідку не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_32 , повідомив що він являється внуком загиблої ОСОБА_16 . Останні рази приїздив до бабці в лютому 2020 року зі своєю матір`ю, іншого разу приїздив самостійно, тому що баба попросила його купити приставку до телевізора. Свідок повідомив, що у 2010 році ОСОБА_16 говорила, що придбає йому квартиру в м. Одеса, тому він думав, що вона збирала гроші для цього. Вказаних грошових коштів свідок він не бачив, сума збережень його баби, свідку не відома. Хто допомагав по господарству бабусі свідку не відомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_33 , повідомила, що 08.03.2020 була в гостях у батьків у с. Петрівка. Чи були заощадження у ОСОБА_16 їй не відомо, які відносини були у ОСОБА_16 з ОСОБА_13 свідку теж не відомо. Обвинуваченого характеризувала з позитивної сторони, як хорошого сім`янина.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_34 повідомила, що загибла ОСОБА_16 була її свекрухою. Останній раз, вони з сином відвідували ОСОБА_16 з 13.02.2020 по 17.02.2020. Потім її син був у неї з 17.02.2020 по 20.02.2020. В подальшому, свідку стало відомо про смерть бабці. У 2018 році ОСОБА_16 повідомляла свідку, що хоче придбати квартиру для внука і має грошові кошти для цього. Вказаних грошових коштів свідок не бачила та не знає де вони зберігались, точна сума їй не відома. Одного разу ОСОБА_16 показувала свідку одну купюру номіналом 50 доларів, інших грошей ОСОБА_16 свідку не показувала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_35 повідомила, що ОСОБА_16 була її тіткою. У лютому 2020 році тітка приїхала в м. Одесу, повідомляла що хоче купити квартиру та вже оглядала однокімнатну квартиру біля авто вокзалу. Скільки у ОСОБА_16 було збережень на придбання квартири свідку не відомо. Про відносини з ОСОБА_13 померла ОСОБА_16 свідку не розповідала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_36 , повідомила, що є сусідкою ОСОБА_16 , спілкувалась з нею по сусідські, іноді могла позичити у потерпілої 100-200 гривень. Останнім часом до ОСОБА_16 приїздив внук. Про відносини ОСОБА_16 та її внука свідку не відомо. По господарству потерпілій ніхто не допомагав, вона все робила сама, ОСОБА_13 у домоволодінні ОСОБА_16 свідок ніколи не бачила. З обвинуваченим свідок знайома з дитинства. Мати обвинуваченого тітка ОСОБА_37 живе на другому краю вулиці села. 09.03.2020 свідок знаходилась у своєму будинку, нічого підозрілого не чула та не бачила. 10.03.2020 року свідок знайшла потерпілу ОСОБА_16 мертвою у неї в будинку. Приблизно о 06:30 год. свідок побачила, що собака потерпілої бігає по городу . В цей час свідок, вирішила зайти до будинку ОСОБА_16 , хвіртка домоволодіння була зачинена, свідок побачила привідчинені двері веранди будинку, та заглянула в середину. На веранді будинку, на підлозі свідок побачила померлу ОСОБА_16 , яка лежала головою в сторону вулиці, ногами в сторону городу. Інших деталей свідок не запам`ятала. В подальшому, свідок злякалась та побігла покликати на допомогу сусідок та сестру померлої, після чого усі очікували на працівників поліції. По приїзду поліції, вона побачила, що у будинку розбите скло у вікні. Свідок повідомила, що була понятою при огляді місця події, що вилучали з місця події вона не знає, знаходилась на дворі доки проводився огляд у будинку. Свідок підписувала протокол та опечатані пакети. Під час огляду місця події свідок вживала алкогольні напої, щоб зігрітися, відлучалась до себе додому, часу відсутності свідок не вказала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_38 повідомив, що ОСОБА_13 є його товаришем, потерпілу знав, але не спілкувався з нею. ОСОБА_13 приїздив у село, відвідати матір та працювати по господарству на землі. У обвинуваченого є автомобіль «Чері» кольору срібний металік. Свідок бачився обвинуваченим після 10.03.2020, але подію вбивства ОСОБА_16 вони не обговорювали. Свідок характеризує ОСОБА_13 позитивно.

Дослідженими судом документами, зокрема:

- даними витягу з ЄРДР, згідно якого 10.03.2020 зареєстровано кримінальне провадження за № 0000030, з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України;

- даними протоколу огляду місця події від 10.03.2020 року домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . Згідно цього протоколу, оглянуто приміщення будинку та встановлено, що з зовнішньої сторони вхідних дверей будинку відламана ручка. При огляді будинку зовні від вхідних дверей, з лівого боку на будинку розташоване дерев`яне вікно, на правій половині вікна розбито два подвійних скла. На лівій половині вікна - зовнішнє скло розбите. На вікні - уламки скла. На підлозі біля вікна частки розбитого скла. При вході до веранди будинку через вхідні двері, виявлено що на підлозі лежить труп жіночої статі ОСОБА_16 , у положенні лежачи на спині. Порядок одягу порушений. На трупі одяг: сорочка біла вовняна чоловіча в оранжеву смужку, сукня блакитного кольору з квітковим принтом синтетична. Біля лівого стегна знаходиться хустка червоного кольору з квітковим принтом. На вухах сережки з жовтого металу, з темно-червоним каменем. Під правою молочною залозою садно. В 8 см. від пупа, з правої сторони синець розміром 4,5x2,5 см. З трупа ОСОБА_16 вилучено: сорочку білого кольору, вовняну, чоловічу в оранжеву смужку, на рукаві котрої є плями речовини бурого кольору схожі на кров, сукню блакитного кольору з квітковим принтом, хустку червоного кольору з квітковим принтом, які поміщено до паперових конвертів. Також в ході огляду виявлено та вилучено інші предмети. Обстановка в кімнатах будинку порушена;

- даними лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_16 від 10.03.2020 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_16 є механічна асфікція;

- даними протоколу огляду місця події від 10.03.2020 року приміщення Березівсько-Миколаївського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи. В ході огляду було оглянуто труп ОСОБА_16 . В трупа ОСОБА_16 виявлені садна на верхній поверхні лівого плечового суглоба, під правою молочною залозою. При внутрішньому досліджені трупа, виявлені численні крововиливи в м`які тканини голови, два крововиливи в м`які тканини передньої частини шиї, крововилив в м`які частини гортані, переломи першого та другого правих ребер, другого та третього лівих ребер, крововиливи в м`які тканини грудної клітини, крововиливи слизистої оболонки очей, крововиливи плеври легень, виражене повнокрів`я внутрішніх органів. Під час огляду вилучено зрізи нігтів обох кистей рук, волосся з п`яти ділянок голови, зразок крові ОСОБА_16 ;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 25, згідно якого смерть ОСОБА_16 настала від механічної асфіксії, шляхом перекриття доступу повітря в дихальні шляхи стисканням шиї руками та перекриттям доступу повітря в дихальні шляхи закриттям отворів носа та рота, про що свідчить наявність синців та саден на шиї, крововиливів в м`які тканини шиї, переламів під`язикової кістки, щитоподібного та перснюватого хрящів, сплющення носа вліво ознаки асфіксійної смерті (виражене венозне повнокрів`я органів, рідкий стан та темно-вишневий колір крові, численні дрібнокраплисті крововиливи під слизову оболонку очей, в шкіру лівої поверхні шиї та під вісцеральну плевру легенів). Смерть могла настати в ніч з 08 на 09.03.2020 року близько 00:00 години;

- даними акту судово-медичного дослідження № 115, згідно якого у ОСОБА_16 на під`язиковій кістці, в місці з`єднання тіла та лівого великого ріжка під`язикової кістки, мається один не повний перелом, у основи лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща визначається один не повний перелом, а також на дузі перснюватого хряща, в області серединної лінії, розташовується один не повний перелом (пошкодження "2"), які є прямими по морфології та могли утворитися від розгинання при прикладанні травмувальної сили в місцях переломів. На дузі перснюватого хряща справа, поблизу серединної лінії, мається один не повний перелам (пошкодження «1»), який є не прямим по морфології та міг утворитися від згинання при при прикладанні травмуючої сили вдалині від місця перелому;

- даними акту судово-медичного дослідження № 272, згідно якого кров трупа ОСОБА_16 , 1944 р.н., відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО;

- даними висновку судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_16 № 284, згідно якого кров потерпілої ОСОБА_16 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО;

- даними акту судово-медичного гістологічного дослідження № 736/25, згідно якого у ОСОБА_16 набряк головного мозку;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 252, згідно якої на верхній сорочці, вилученій 10.03.20р. при огляді місця події адресою: АДРЕСА_3 , знайдено кров людини;

- даними висновку судової імунологічної експертизи № 275 від 23.03.2020 року, згідно якого на верхній сорочці, вилученій 10.03.2020р. при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдено кров людини (згідно з Висновком експерта за №252 від 12.03.20р. відділення судово-медичної імунології). При дослідженні якої на групову приналежність виявлено: в об`єкті №1 - антигени А і Н, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н; в об`єктах №2-6 - антигени В і Н, властиві крові групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО;

- даними висновку судової імунологічної експертизи № 283, згідно якого на хустці червоного кольору з принтом потерпілої ОСОБА_16 знайдена кров людини. При дослідженні на групову належність, виявлені антигени В та Н, властиві особі ( особам), носію ( носіям) даних групових факторів;

- даними висновку судової медичної експертизи №25, згідно якої молекулярно-генетичним аналізом ДНК, виділеної зі слідів крові на вирізках з сорочки потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилученої 10.03.2020 р. при огляді місця події, виявлені алелі за локусами та встановлено генетичні ознаки слідів крові, що знаходилися на верхній сорочці потерпілої (ДНК - профіль); виходячи з алельного розподілу досліджених локусів, ДНК-профілі (генетичні ознаки) слідів крові на вирізках з сорочки потерпілої ОСОБА_16 , вилученої 10.03.2020 р. при огляді місця події (об`єкти № 4, № 5, № 7, № 8 та № 9), цілком збігаються між собою; не збігаються з ДНК-профілем зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1); не збігаються з ДНК-профілем зразка крові на марлі громадянина ОСОБА_39 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 2); не збігаються з ДНК-профілем зразка крові на марлі громадянина ОСОБА_40 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (об`єкт № 3), та можуть походити від невстановленої особи чоловічої генетичної статі;

- даними висновку судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 37 від 21.05.2020 слід крові на вирізці з хустки потерпілої ОСОБА_16 , вилученої при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 (об`єкт № 1) не походить від потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та може походити від невстановленої особи чоловічої генетичної статі, сліди крові якої виявлено на вирізках з сорочки потерпілої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилученої при огляді місця події (об`єкти № 4, № 5, № 7, № 8 та № 9). Слід крові на вирізці з хустки потерпілої ОСОБА_16 , вилученої при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 (об`єкт 2) є змішаним та може походити від декількох (щонайменше двох) осіб, а саме: від потерпілої ОСОБА_16 , з ймовірністю 99,99999 %, та від невстановленої особи чоловічої генетичної статі, сліди крові якої виявлено на вирізках з сорочки потерпілої ОСОБА_16 , (об`єкти № 4, № 5, № 7, № 8 та № 9).

- даними висновку судово-медичної криміналістичної експертизи № 318 від 11.08.2020 року, згідно якої на сорочці маються наступні накладення крові та накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю: а) на передній поверхні правої полички сорочки, в верхніх відділах, визначаються дефекти тканини (об`єкт «1»), а також на цій же поверхні цієї ж полички, в середніх та нижніх відділах, маються дефекти тканини (об`єкти «2» та «З»), й на спинці сорочки справа, в нижніх відділах, розташований дефект тканини (об`єкт «4»), на задній поверхні правого рукава сорочки, в нижніх відділах, маються дефекти тканини (об`єкти «5» та «6»). Згідно даним ділянкам, при візуальному та мікроскопічному дослідженні, в області країв дефектів, маються фрагментовані, ледь помітні, незначні накладення крові, визначити механізм утворення яких не представляється можливим через їх фрагментацію; б) на передній поверхні лівої полички сорочки, в верхніх відділах, в області планки, на спинці сорочки справа, в середніх відділах, поблизу об`єкта «2», а також на передній поверхні правого рукава сорочки, в нижніх відділах, й на задній поверхні правого рукава сорочки, в нижніх відділах, поблизу об`єкта «5», розташовуються поодинокі, ледь помітні накладення речовини червоно- коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, які є бризками та могли бути утворені в результаті падіння частинок речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, на поверхні сорочки, звернені до джерела слідоутворення; на задній поверхні правого рукава сорочки, в нижніх відділах, маються дефекти тканини, які не промарковані, в області країв окремих з них, при візуальному та мікроскопічному дослідженні, визначаються фрагментовані, ледь помітні, незначні накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, визначити механізм утворення яких не представляється можливим через їх фрагментацію;

- даними протоколу відібрання зразків для експертизи від 30.07.2020 року, згідно якого відібрано зразки крові у ОСОБА_13 ;

- даними висновку судово-медичної генетичної молекулярної експертизи від 06.08.2020 року № 74, згідно якого сліди крові з сорочки потерпілої ОСОБА_16 вилученої при огляді місця події можуть походити від громадянина ОСОБА_13 з ймовірністю 99,9 відсотків;

- даними висновку судово-медичної генетичної молекулярної експертизи від 06.08.2020 року № 76 від 07.08.2020 слід крові з хустки потерпілої ОСОБА_16 вилученої при огляді місця події може походити від громадянина ОСОБА_13 з ймовірністю 99,9 відсотків. Один слід крові з хустки потерпілої ОСОБА_16 вилученої при огляді місця події є змішаним та може походити від громадянина ОСОБА_13 з ймовірністю 99,9 відсотків;

- даними висновку судово-медичної експертизи хустки № 352 почата: 13.08.2020, закінчена 14.08.2020 року, згідно якої на лицьовій поверхні хустки, поблизу одного з дефектів об`єкту 2, а також на цій же поверхні, поблизу сторони D, розташовуються поодинокі ледь помітні накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, які є бризками та могли бути утворені в результаті падіння частинок речовини червоно-коричневого кольору, схожою з підсохлою кров`ю, на поверхні хустки, зверненої до джерела слідоутворення;

- даними протоколу відібрання зразків для експертизи від 07.09.2020 року, згідно якого відібрано зразки крові у ОСОБА_13 ;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 893 від 09.09.2020 року, згідно якого встановлено групову приналежність крові ОСОБА_13 ;

- даними висновку судової психіатричної експертизи 456, згідно якого ОСОБА_13 є осудною особою;

- даними листа Миколаївської ЦРЛ від 27.11.2020 року, згідно якого у гр. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиралися біологічні зразки крові та слини;

- витягом із журналу відібрання біологічних зразків Миколаївської ЦРЛ, згідно якого 30.07.2020 року у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиралися біологічні зразки крові та слини, у даному журналі наявні підписи слідчого ОСОБА_41 та медсестри ОСОБА_42 , а також посилання на постанову прокурора про відібрання зразків від 30.07.2020 року.

Оглянутими в ході судового розгляду речовими доказами зібраними стороною обвинувачення, зокрема ґудзиком сірого кольору, сукнею блакитного кольору з малюнками квітів, в котру була одягнена ОСОБА_16 ; сорочкою білого кольору в оранжеву смужку, на рукаві якої наявні плями бурого кольору схожі на кров, в котру була одягнена ОСОБА_16 ; хусткою червоного кольору з квітковими принтами; наволочку білого кольору з подушки; наволочку сірого кольору з подушки, а також інші речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши та оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, кожен доказ окремо, а також перелічені докази у своїй сукупності, колегія зазначає, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в своєму взаємозв`язку є достатніми для прийняття процесуального рішення про винуватість ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, за фактичних обставин встановлених судом.

Судом беззаперечно встановлено, що потерпіла ОСОБА_16 померла в ніч з 08 на 09.03.2020 року близько 00:00 години, внаслідок насильницьких дій зі сторони ОСОБА_13 , що супроводжувалися чисельними тілесними ушкодженнями. Смерть ОСОБА_16 перебуває у прямому причинному зв`язку з механічною асфіксією, обумовленою стисканням шиї руками та перекриттям доступу повітря в дихальні шляхи, шляхом закриття отворів носа та рота. На вказані обставини в сукупності та поза розумним сумнівом вказують докази оцінені судом, щодо події кримінального правопорушення, зокрема показання потерпілої, свідків, а також дані протоколів огляду місця події, висновків експертиз, щодо причини смерті ОСОБА_16 , докази, щодо вини ОСОБА_13 у вчинені вказаного злочину, зокрема дані протоколів огляду місця події, висновків експертиз, речових доказів, щодо того, що кров, яка виявлена на одязі потерпілої - білій сорочці, в оранжеву смужку та хустині червоного кольору, з квітковим принтом походить, як за груповою належністю, так і за ДНК профілем походить від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і знаходиться на одязі потерпілої. Вказане в сукупності, підтверджує версію сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_13 , інкримінованого йому правопорушення. Натомість, як на досудовому розслідуванні, так і в ході судового розгляду стороною захисту не висунуто жодної версії появи крові обвинуваченого на одязі у потерпілої, яка б могла бути перевірена поза розумним сумнівом. Позиція захисту, про те, що обвинуваченому не відомо про те, яким чином його кров була виявлена на одязі потерпілої, суд розцінює критично і як таку, що не впливає на висновок суду про винуватість особи.

В ході судового розгляду ОСОБА_13 та його захисники, вказували про непричетність обвинуваченого до вчинення злочину, проте вказані доводи колегія відхиляє, оскільки на місці вчинення кримінального правопорушення у будинку АДРЕСА_3 , були виявлені та вилучені речі, в які була одягнена ОСОБА_16 під час вчинення кримінального правопорушення, зокрема сорочка білого кольору в оранжеву смужку, а також хустка червоного кольору з принтом, на яких була виявлена кров особи чоловічої статі. При цьому, дана кров походить від ОСОБА_13 , про що свідчить співпадіння відповідних ДНК профілів зразків крові. Вказані сліди крові, на переконання колегії, з`явилися на речах потерпілої внаслідок подій, що мали місце під час вбивства потерпілої, з огляду на те, що між ОСОБА_16 та ОСОБА_13 мав місце фізичний конфлікт, який супроводжувався нанесенням потерпілій тілесних ушкоджень, в умовах порушення обстановки в місці вчиненні кримінального правопорушення.

Щодо доводів захисника ОСОБА_15 про неналежність доказів сторони обвинувачення, колегія зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд оцінює докази згідно ст. 94 цього Кодексу за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження. При цьому оцінці підлягає не тільки кожен доказ окремо, а й сукупність усіх зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Захисник ОСОБА_15 , просив суд визнати неналежними наступні докази: речові докази, вилучені під час огляду місця події - домоволодіння ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , від 10.03.2020, а саме: гудзик сірого кольору; зрізи нігтів правої руки ОСОБА_16 , зрізи нігтів з лівої руки ОСОБА_16 ; змив правої руки ОСОБА_16 , змив лівої руки ОСОБА_16 ; сукню блакитного кольору, з малюнками квітів, в котру була одягнена ОСОБА_16 , наволочку білого кольору з подушки; наволочку сірого кольору з подушки; наволочку бурого кольору з подушки; мобільний телефон марки «Нокія» зі стартовим пакетом НОМЕР_1 ; цеглина білого кольору; недопалки Цигарок «Прилуки»; сліди пальців рук (16 слідів).

З огляду на те, що обставиною, що підлягає доказуванню у даному провадженні є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а речові докази, що були вилучені в ході огляду місця події, зокрема такі як гудзик сірого кольору; сукня блакитного кольору, з малюнками квітів, в котру була одягнена ОСОБА_16 , наволочка білого кольору з подушки; наволочка сірого кольору з подушки; наволочка бурого кольору з подушки є доказами порушення обстановки в кімнатах домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , під час вчинення кримінального правопорушення 08.03.2020 року, підстав для визнання вказаних доказів неналежними колегія не вбачає. Інші ж речові докази такі, як - зрізи нігтів правої руки ОСОБА_16 , зрізи нігтів з лівої руки ОСОБА_16 ; змив правої руки ОСОБА_16 , змив лівої руки ОСОБА_16 ; мобільного телефону марки «Нокія» зі стартовим пакетом НОМЕР_1 ; цеглина білого кольору; недопалок цигарки «Прилуки»; сліди пальців рук (16 слідів) є також належними доказами у провадженні, оскільки підтверджують достовірність протоколу огляду місця події від 10.03.2020 року.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_15 , щодо неналежності акту судово-медичного дослідження № 272, висновку експерта № 284 так як, згідно даних цього доказу встановлено групову належність крові ОСОБА_16 , що в подальшому використовувалась у якості порівняльного зразка, кров потерпілої знаходилася на хустці, що була вилучена з місця події.

Суд відхиляє доводи клопотання захисника ОСОБА_15 в частині визнання неналежними доказів показань свідків та потерпілої, що надані в судовому засіданні, оскільки хоча вказані особи і не вказали про те, що кримінальне правопорушення вчинено саме ОСОБА_13 , проте такі показання містять відомості, щодо самої події кримінального правопорушення, смерті ОСОБА_16 , участі у процесуальних діях, проведення процесуальних дій, тощо, а тому визнаються судом належними доказами існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Крім того, суд відхиляє клопотання про визнання неналежним протоколу обшуку від 18.08.2020 домоволодіння, в котрому проживає ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки даний протокол доводить відсутність за місцем мешкання ОСОБА_13 речей, які б могли мати відношення до кримінального провадження.

Разом з тим, суд приймає до уваги, доводи клопотання захисника ОСОБА_15 , про визнання неналежними доказами письмових документів, зокрема - акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 1413/25, акту судово-медичного дослідження № 10 судово-медичного дослідження 2 мазків і тампону з вмістом піхви ОСОБА_16 , висновку експерта № 387-В судової трасологічної експертизи за спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», висновку експерта № 139 судово-медичної експертиза недопалка сигарети, без маркування, вилученого на подвір`ї праворуч від вхідних дверей при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_3 , висновку експерта № 140, судово-медичної експертизи цитологічного дослідження недопалка сигарети, висновку експерта судової медичної експертизи ґудзика, вилученого 10.03.2020 при огляді місця події з підлоги біля трупу ОСОБА_16 , висновку експерта № 895 судової медичної експертиза двох чоловічих курток, вилучених за місцем проживання ОСОБА_13 , оскільки вказані документи не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Окрім того, захисник ОСОБА_15 , звернувся до суду із клопотанням про визнання недопустими наступних доказів:

- протоколу огляду місця події - домоволодіння ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , від 10.03.2020 та диску з відеофіксацією ОМП, оскільки понята ОСОБА_36 , яка була присутня при огляді місця події вживала алкогольні напої, відлучалася з місця події, при огляді присутня не була, в кінці підписала пакунки з речовими доказами, а друга понята ОСОБА_43 в суді не допитана (померла). За даними відеофіксації - слідчий та спеціаліст-криміналіст не проголошують та не вносять в протокол свої дії під час вилучення та упакування сорочки та хустки; поняті під час вилучення та упакування сорочки білого кольору та хустки червоного кольору відсутні; речові докази упаковуються неправильно у зім`ятому стані, що спотворює слідову картину; в протоколі не описується стан речовини в слідах крові (сухий чи вологий), що значно впливає на правила вилучення та упакування; не був відібраний окремо зразок предмета-носія (хустки та сорочки) та упакований окремо від речового доказу, що вилучаються (у даному випадку: частина матеріалу речовини, з поверхні якої вилучалася кров); для заклеювання клапану конверту, в який поміщується хустка спеціаліст-криміналіст використовує клейкий олівець; клапан конверту був заклеєний відрізками білого паперу, на яких вже був проставлений відтиск печатки, що дозволяє відклеїти його та приклеїти інший використовуючи клей, який був під час огляду; упакування сорочки взагалі не проглядається на відео; порушення вимоги постійної участі двох понятих та вимоги безперервності відеозапису (ч. 7 ст. 223 КПК України); нумерація файлів починається з «00007», що є підтвердженням проведення 6 попередніх відеозаписів даного огляду місця події, які не надані суду для ознайомлення, а також свідчить про можливі фальсифікації з боку сторони обвинувачення під час огляду місця події та його відеозапису; відсутнє закінчення огляду місця події. Відеозапис «00021» переривається з невідомих причин без відповідних пояснень слідчого; згідно протоколу, огляд почато об «11» год. «00» хв., огляд закінчено об «13» год. «30» хв. Згідно відеозапису, час початку огляду слідчим не повідомлено (тільки дату), кінець огляду взагалі не записаний; в протоколі огляду відсутні: спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу, зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії (або відмітка про їх відсутність). На відеозаписі огляду місця події - ознайомлення учасників зі змістом протоколу також відсутнє; протокол огляду місця події складено нерозбірливим почерком (в зв`язку з чим. в подальшому до нього долучена його стенограма), що є підтвердженням неможливості ознайомлення понятими зі змістом протоколу.

З цих же підстав, захисник ОСОБА_15 вказував на недопустимість речових доказів, що були вилучені в ході огляду місця події - сорочки білого кольору в оранжеву смужку; хустки червоного кольору з квітковими принтами.

Крім того, захисник ОСОБА_15 вказував на недопустимість висновків експертиз, а саме експертиз речових доказів, що вилучені в ході огляду місця події, як плодів отруєного дерева, оскільки речові докази є недопустимими.

Також, захисник ОСОБА_15 вказував на недопустимість протоколу отримання зразків для експертизи від 30.07.2020 (зразки крові ОСОБА_13 ), оскільки ОСОБА_13 із протоколом та додатками до нього не ознайомлений: відсутній підпис (п. 3 ч. 3 ст. 104 КПК України), відсутні додатки до протоколу: марлевий тампон зі зразками крові ОСОБА_13 , поміщений до паперового конверту втрачено стороною обвинувачення; ОСОБА_13 не спостерігав факт опечатування марлевого тампону з його зразками крові у паперовому конверті та не підписував його - порушення під час вилучення та опечатування речових доказів (ч. 3 ст. 105 КПК). Як плід отруєного дерева є недопустимими висновки експерта № 74, 76 судово-медичних експертиз зразка крові на марлі ОСОБА_13 , встановлення ДНК-профілю ОСОБА_13 , та збігу генетичних ознак крові та клітини з ядрами, виявлені на одязі потерпілої ОСОБА_16 з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та порівняльного аналізу ДНК-профлю слідів крові та біологічного матеріалу, виявлених на хустці потерпілої ОСОБА_16 та ДНК-профілю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновки експерта № 312 та 352 є підтвердженням недопустимості доказів - висновків експерта № 74 та 76, оскільки вони підтверджують істотні порушення, допущені стороною обвинувачення.

Є недопустимим доказом, на думку захисника ОСОБА_15 і відповідь Миколаївської ЦРЛ на Запит начальника СВ ОСОБА_44 про осіб, яким було здійснено відібрання біологічних зразків в кримінальному провадженні ( в тому числі ОСОБА_13 ), оскільки процесуальна дія - отримання зразків ОСОБА_13 для експертизи від 30.07.2020 - проведена з істотними порушеннями наступних вимог КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Критеріями допустимості доказів є, зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. Тобто, надаючи оцінку доказам, суд перевіряє дотримання, передбаченого кримінальним процесуальним законом, порядку їх отримання.

Перелік діянь, які передбачені у ст. 87 КПК, як підстави для визнання фактичних даних недопустимими як докази, не є вичерпним і становить собою порушення фундаментальних гарантій, що дає певний орієнтир для визначення змісту поняття "істотне порушення" у випадках, які не підпадають під цей перелік. У кожному конкретному випадку суд, оцінюючи допустимість того чи іншого доказу, повинен враховувати істотність допущених порушень кримінального процесуального закону та важливість кожного доказу для встановлення обставин кримінального провадження. Тому кожний доказ повинен оцінюватися автономно, оскільки його безумовне виключення може призвести до негативних наслідків, що виражатимуться в ухваленні незаконного, необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

З дослідженого судом, протоколу огляду місця події - домоволодіння ОСОБА_16 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , від 10.03.2020 та додатку до цього протоколу - диску з відеофіксацією ОМП, встановлено, що вказана слідча дія була розпочата в с. Романівка, 10.03.2020 року, о 11 год. 00 хв. та закінчена о 13 год. 30 хв. Слідча дія була проведена уповноваженою особою - слідчим ОСОБА_41 , до проведення огляду були запрошені поняті ОСОБА_36 та ОСОБА_43 , які підписали протокол огляду та додатки до нього. Судом не встановлено, щоб понятими під час проведення огляду місця події були потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. З дослідженого судом відеозапису, долученого до протоколу огляду місця події встановлено, що до проведення слідчої дії залучено двох понятих, огляд було розпочато з приміщення веранди домоволодіння ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 , де на підлозі, у горизонтальному положенні знаходився труп ОСОБА_16 , у напів оголеному стані. При цьому, з дослідженого відеозапису судом достовірно встановлено, що ОСОБА_16 була одягнена в рожеві носки, нижня частина тіла була без одягу, статеві органи прикриті ганчіркою. Верхня частина тіла ОСОБА_16 була одягнена в сукню блакитного кольору з принтами квітів, поверх якої була одягнута біла сорочка у оранжеву смужку. Поряд з трупом ОСОБА_16 знаходилася червона хустина з принтом квітів, обстановка на веранді порушена, речі розкидані, на підлозі веранди знаходилися уламки скла. В наступній кімнаті обстановка також порушена. У кухні будинку обстановка порушена. Відеозаписом зафіксовано: вилучення зрізів нігтів у ОСОБА_16 , з її обох рук та подальше пакування таких до паперових конвертів; вилучення та пакування змивів обох рук ОСОБА_16 ; вилучення, фотографування та пакування предметів одягу ОСОБА_16 нижньої сорочки блакитного кольору, верхньої сорочки білого кольору в оранжеву смужку (предмети одягу після фотографування запаковуються почергово), хустини червоного кольору, наволочок та інших предметів; встановлення та вилучення дактилоскопічних зразків із різноманітних предметів домоволодіння.

В суду відсутні достовірні докази перебування понятої ОСОБА_36 у стані алкогольного сп`яніння, який стан сп`яніння був у останньої, а також докази того, що фізичний чи психічний стан ОСОБА_36 10.03.2020 року не дозволяв останній виконувати обов`язки понятої під час проведення слідчої дії. Показання останньої про те, що вона вживала алкогольні напої перед проведенням слідчої дії, не є беззаперечним доказом неможливості виконувати обов`язки понятого під час проведення слідчої дії, оскільки відсутні достовірні відомості того, що понятий був у стані сп`яніння та в якому саме. При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_36 пояснила, що дійсно була запрошена понятою, брала участь у цій слідчій дії, підписувала пакети в які було поміщено речові докази, а також підписувала протокол огляду місця події. Неможливість допиту понятої ОСОБА_43 , у зв`язку із смертю останньої, не зумовлює недопустимість протоколу огляду місця події, оскільки вказаний протокол, з цих підстав, не є таким, що отриманий внаслідок порушень фундаментальних прав людини.

Доводи клопотання, про те що слідчий та спеціаліст-криміналіст не проголошують та не вносять в протокол свої дії під час вилучення та упакування сорочки та хустки, не зумовлюють недопустимість протоколу огляду місця події, оскільки в протоколі огляду місця події зазначено про вилучення сорочки та хустки, їх упакування, а в чинному в КПК України відсутня вимога про одномоментне фізичне вчинення процесуальної дії із одночасним занесенням відповідних даних до протоколу.

Доводи клопотання, щодо того, що речові докази упаковані неправильно у зім`ятому стані, що спотворює слідову картину, відсутність опису в протоколі стану речовини в слідах крові (сухий чи вологий), не відібрання окремо зразка предмета-носія (хустки та сорочки) та його окремого пакування від речового доказу, що вилучався використання клейкого олівця, не є тими фундаментальними порушеннями прав людини, що призводять до недопустимості доказу протоколу огляду місця події. Упакування, на думку захисника, речових доказів у зім`ятому стані, не вказання стану речовини бурого кольору, саме по собі, не зумовлює появу на такому речовому доказі біологічних зразків, в т.ч. крові. Більше того, слідчим було винесено постанови про призначення відповідних експертиз, з метою встановлення наявності на вилучених речах плям крові, що свідчить про те, що стороні обвинувачення не було достеменно відомо про наявність на речових доказах плям крові. При цьому обставини підміни речових доказів, суд виключає, оскільки ДНК-профілі на речових доказах, що були вилучені в ході огляду місця події встановлені 21.05.2020 року за даними експертиз № 25 та 37, а зразки крові у обвинуваченого ОСОБА_13 вперше відібрано лише 30.07.2020 року. Вказане, на переконання суду, унеможливлює штучне нанесення крові обвинуваченого на речові докази, що були виявлені в ході огляду місця події.

Заклеєння клапану конверту відрізками білого паперу, на яких вже був проставлений відтиск печатки, про, що вказано захисником, на переконання колегії, з дослідженого відеозапису не прослідковується, а тому колегія відхиляє доводи захисника в цій частині.

Доводи клопотання, про порушення вимоги постійної участі двох понятих та вимоги безперервності відеозапису (ч. 7 ст. 223 КПК України) є необґрунтованими та нічим не підтвердженими, відсутність понятих на відеозаписі, в зоні фокусу відеокамери, в певних періодах огляду, не вказує про їх відсутність під час проведення процесуальної дії в цілому. При цьому, КПК України не містить вимоги, щодо постійної відеофіксації понятих під час огляду місця події, наявна вимога лише, щодо фіксації процесуальної дії в цілому. На переконання суду, вимоги ч. 10 ч. 236 КПК України будуть дотримані, коли відеофіксація дозволяє перевірити дані визначені у протоколі огляду місця події, щодо часу, місця огляду та його учасників, вилучених речей, тощо. На переконання колегії вищевказані критерії стороною обвинувачення дотримані. Початок нумерації файлів з «00007», не є беззаперечним підтвердженням, того що 6 попередніх відеозаписів взагалі стосуються даного огляду і були на цьому огляді здійснені, і чи такі файли взагалі існують. Неповідомлення слідчим часу початку огляду, відсутність запису кінця огляду не зумовлює недопустимість протоколу огляду, оскільки час початку огляду місця події наведений у протоколі.

Доводи захисника, про те, що в протоколі огляду відсутні: спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу, зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії (або відмітка про їх відсутність), не заслуговують на увагу, оскільки на останній сторінці протоколу зазначено, що протокол прочитано, дані записано вірно, зауважень не надійшло. Складення протоколу огляду місця події нерозбірливим почерком та долучення стенограми, не є підтвердженням неможливості ознайомлення понятими зі змістом протоколу, оскільки в протоколі наявна відмітка про його зачитування, а на кожній сторінці протоколу є підписи понятих.

Частина 10 ст.236 КПК України також вказує, що обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Відповідно до ч.2 ст.104 КПК України запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невідємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Наслідки незастосування технічних засобів під час проведення обшуку визначені в ч.6 ст.107 КПК України, відповідно до якої незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

У всіх вищевказаних нормах КПК України, які регламентують порядок проведення відеофіксації обшуку не зазначено, що така фіксація повинна бути безперервною, а лише вказано, що дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Натомість з відеозапису, що є додатком до протоколу огляду чітко вбачаються усі обставини, що викладені безпосередньо у самому протоколі огляду місця події.

Більше того, як зазначено в частині 10 ст.236 КПК України лише обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

Натомість огляд місця події - домоволодіння ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_3 був проведений, як невідкладна слідча дія і не на виконання ухвали слідчого судді, а тому фіксування даної процесуальної дії за допомогою аудіо- та відеозапису носить факультативний характер.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що протокол огляду місця події від 10.03.2020 року є допустимим доказом. Допустимими є також усі докази, що отримані стороною обвинувачення в ході огляду місця події та документи, які отриманні стороною обвинувачення внаслідок дослідження речових доказів, а тому підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_15 в цій частині відсутні.

Не підлягає задоволенню також і клопотання захисника ОСОБА_15 про визнання недопустимим доказом протоколів відібрання біологічних зразків у ОСОБА_13 , через відсутність підпису останнього у таких протоколах.

Так, колегія суддів вважає слушними та такими, що відповідають дійсності посилання захисника на відсутність у протоколі про відібрання біологічних зразків крові ОСОБА_13 від 30.07.2020 року, всупереч вимогам ч. 5 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 КПК України, підписів всіх учасників проведення зазначеної слідчої дії, зокрема підпису самого ОСОБА_13 .

Разом з тим, колегія наголошує на тому, що вищевказаний протокол підписаний слідчим, який проводив процесуальну дію, а також медсестрою ОСОБА_45 . ОСОБА_13 був під розпис ознайомлений із постановою прокурора від 30.07.2020 року, а в судовому засіданні вказав, що добровільно надавав слідству зразки крові для проведення експертизи. Крім того, сторона захисту не ставила під сумнів належність відібраного зразка крові ОСОБА_13 , клопотань про призначення повторних чи додаткових експертиз, з цих підстав, стороною захисту не заявлялося.

З протоколу відібрання біологічних зразків від 30.07.2020 року, вбачається, що марлевий тампон із зразком крові поміщено до паперового конверту, підписано та опечатано «для пакетів № 1, Миколаївського ВП». З п. 2.1.1 висновку судово-медичної генетичної молекулярної експертизи від 06.08.2020 року № 74, вбачається, що об`єктом дослідження був пакет у вигляді паперового конверту з написами від руки синім та чорним чорнилом: 30.07.2020 року в приміщенні денного стаціонару Миколаївської ЦРЛ відібрав у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на марлевий тампон з вени правої руки відібрано зразки крові для проведення експертизи. Марлевий тампон із зразками крові поміщено до паперового конверту та опечатано печаткою Для пакетів №1 Миколаївського ВП Медсеста ... (підпис) ОСОБА_45 слідчий СВ Миколаївського ВП капітан поліції ... (підпис) ОСОБА_41 , підписи нерозбірливі. На зворотній стороні у місці склеювання приклеєний фрагмент паперу білого кольору з одним відтиском круглої печатки: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ МИКОЛАЇВСЬКЕ ВІДДІЛЕННЯ ПОЛІЦІЇ ЛИМАНСЬКОГО ВІДДІЛУ ПОЛІЦІЇ ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ №1. Пакет заклеєний. Цілісність пакета і відтиску печатки не порушена. У пакеті знаходився марлевий тампон із зразком крові.

Посилаючись на недопустимість протоколу відібрання зразків для проведення експертизи від 30.07.2020 року, з тих підстав, що ОСОБА_13 із протоколом та додатками до нього не ознайомлений: відсутній підпис; відсутні додатки до протоколу: марлевий тампон зі зразками крові ОСОБА_13 , поміщений до паперового конверту; ОСОБА_13 не спостерігав факт опечатування марлевого тампону з його зразками крові у паперовому конверті та не підписував його, захисник не зазначає, яке з фундаментальних прав ОСОБА_13 чи інших осіб, було порушено стороною обвинуваченого, з чим можна пов`язати недопустимість такого доказу. При цьому, в ході судового розгляду обвинувачений та захисники не були позбавлені права зробити свої доповнення та зауваження до даного протоколу, проте не вказали, які доповнення та зауваження вони мають до протоколу, що б істотно вплинули на допустимість цього доказу. Сторонами не оспорювалися фактичні дані, які вказані у протоколі про відібрання біологічних зразків.

Таким чином, саме по собі не підписання протоколу про відібрання біологічних зразків третім учасником слідчої дії ОСОБА_13 , не ознайомлення останнього з його змістом не свідчить про те, що такий доказ отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а тому протокол про відібрання біологічних зразків крові ОСОБА_13 від 30.07.20202 року колегія вважає допустимим доказом.

Колегія не погоджується із тим, що додатки до протоколу про відібрання біологічних зразків від 30.07.2020 повинен був підписувати ОСОБА_13 , з огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків. Таким чином, лише особи, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків уповноважені на їх підписання.

Щодо доводів клопотання захисника, щодо визнання доказів такими, що містять припущення та сумніви щодо доведеності вини, з тих підстав, що ряд доказів не вказують на причетність ОСОБА_13 , до вчинення кримінального правопорушення, ряд доказів визначають лише групу крові обвинуваченого, тому не можуть бути достовірними доказами причетності ОСОБА_13 , до вчиненого злочину, суд вказує, що докази оцінені, як кожен доказ самостійно, так і в сукупності з іншими доказами. Докази, що перелічені захисником у клопотанні дійсно прямо не вказують на причетність обвинуваченого до вчиненого злочину, проте доводять подію кримінального правопорушення, осудність обвинуваченого, а протокол отримання біологічних зразків для експертизи від 07.09.2020 та висновок експерта № 893, почато 08.09.2020 закінчено 09.09.2020, судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_13 , згідно якого встановлено відомості про групу крові підозрюваного ОСОБА_13 доповнюють інші докази у справі, зокрема висновки експертиз, якими встановлено ДНК-профілі на речових доказах, що були вилучені в ході огляду місця події.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_15 , щодо недопустимості доказів відсутні.

Щодо доводів сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не прийнято процесуального рішення, щодо особи, яка зізналася у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_46 , який дав стороні обвинувачення спочатку визнавальні показання, а потім від них відмовився, що свідчить про неповноту досудового розслідування, то колегія такі відхиляє, оскільки за правилами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. При цьому, в матеріалах судового провадження, відсутні дані про причетність ОСОБА_46 до вчиненого діяння, а його заява про вчинення злочину не може бути беззаперечним доказом його вини.

Орган досудового розслідування інкримінував в обвинувачення ОСОБА_13 скоєння ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, тобто, вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, за наступних обставин.

Так, за версією обвинувачення, ОСОБА_13 , з метою незаконного збагачення, будучи обізнаним про матеріальний стан ОСОБА_16 , а саме про те, що остання за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , зберігає грошові кошти у великому розмірі, які вона накопичувала з метою придбання квартири на території м. Одеси, обрав її об`єктом свого злочинного посягання та вирішив вчинити розбійний напад на останню з метою незаконного заволодіння грошима.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 , переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним про уклад життя ОСОБА_16 та обстановку її домоволодіння, 08.03.2020 близько 23.00 години прибув до будинку АДРЕСА_3 , де в той час знаходилась ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами шляхом вчинення розбійного нападу, перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_13 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою та подолання опору потерпілої, наніс множинні удари руками по голові та тулубу ОСОБА_16 , поваливши її на підлогу. У зв`язку з тим, що ОСОБА_16 не повідомляла, де знаходяться грошові кошти та цінності, ОСОБА_13 , не отримавши бажаного результату, а саме інформації про місце зберігання грошових коштів, побоюючись, що в разі залишення ОСОБА_16 живою, він може бути викритим у вчиненні особливо тяжкого злочину, так як остання почала телефонувати до поліції, на місці вирішив умисно позбавити життя ОСОБА_16 , при цьому не відмовляючись від наміру на заволодіння майном потерпілої.

Після чого, з метою спричинення смерті потерпілій, ОСОБА_13 почав стискати шию останньої руками та перекрив доступ повітря в дихальні шляхи закриттям отворів носа та рота подушкою, до тих пір, поки ОСОБА_16 не перестала подавати ознаки життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_16 померла на місці скоєння кримінального правопорушення.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , будучи переконаним в настанні смерті потерпілої, знаходячись у приміщенні вказаного будинку, знайшов та незаконно заволодів грошовими коштами в сумі близько двадцяти тисяч доларів США та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Одночасно під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 , у період часу з 23.00 годин 08.03.2020 до 00.30 годин 09.03.2020 ОСОБА_13 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами шляхом вчинення розбійного нападу та умисного вбивства із корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою та подолання опору потерпілої, наніс множинні удари руками по голові та тулубу ОСОБА_16 , поваливши її на підлогу, тим самим спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: численних синців голови та обличчя, 10 крововиливів в м`які тканини голови; садна та синця тулубу, непрямих переломів І-ІІ правих ребер та ІІ-ІІІ лівих ребер по середній ключичній лінії.

Після чого, у зв`язку з тим, що ОСОБА_16 не повідомляла, де знаходяться грошові кошти та цінності, ОСОБА_13 , не отримавши бажаного результату, а саме інформації про місце зберігання грошових коштів, побоюючись, що в разі залишення ОСОБА_16 живою, він може бути викритим у вчиненні особливо тяжкого злочину, так як остання почала телефонувати до поліції, на місці вирішив умисно позбавити життя ОСОБА_16 , при цьому не відмовляючись від наміру на заволодіння майном потерпілої.

Після чого, з метою спричинення смерті потерпілій ОСОБА_16 , яка знаходилась на підлозі, в положенні лежачи на спині, ОСОБА_13 почав стискати шию останньої руками та перекрив доступ повітря в дихальні шляхи закриттям отворів носа та рота подушкою, до тих пір, поки ОСОБА_16 не перестала подавати ознаки життя, тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: чотирьох синців та двох саден шиї, крововиливів в м`які тканини шиї, переламів під`язикової кістки, щитоподібного та перснюватого хрящів.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_16 померла на місці скоєння кримінального правопорушення. Смерть ОСОБА_16 перебуває у прямому причинному зв`язку з механічною асфіксією, обумовленою стисканням шиї руками та перекриттям доступу повітря в дихальні шляхи, шляхом закриття отворів носа та рота.

Після чого, ОСОБА_13 , будучи переконаним, що ОСОБА_16 померла, заволодів майном потерпілої, а саме грошовими коштами в сумі близько двадцяти тисяч доларів США та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

На підтвердження обвинувачення стороною обвинувачення надано такі докази, що досліджені судом, зокрема показання:

- потерпілої ОСОБА_12 , яка з`ясувала, що з будинку взято гроші, а скільки вона не знає. Потерпіла повідомила, що у ОСОБА_16 були грошові кошти, оскільки вона хотіла купити квартиру онуку в м. Одеса. У померлої немає більше родичів, тільки вона та онук. Зі слів сусідки ОСОБА_17 , вона знає, що ОСОБА_16 накопичувала кошти, та мала намір купити квартиру. Крім того, невістка з онуком говорили потерпілій, що ОСОБА_16 дала їм 5000,00 гривень, щоб одягнути онука, та хотіла купити квартиру. ОСОБА_16 була на пенсії близько 20 років. ОСОБА_12 повідомила, що не знала про наявність у сестри грошей, про них було відомо сусідці ОСОБА_18 , невістці сестри та її онуку, особисто потерпілій сестра про гроші ОСОБА_16 не говорила;

- свідка ОСОБА_19 , який вказав, що з розмов людей, свідку відомо, що у потерпілої були кошти, а скільки він не знає. Люди говорили, що ОСОБА_16 хотіла придбати квартиру, проте хто саме це говорив він не пам`ятає;

- свідка ОСОБА_20 , яка повідомила, що знає тільки про те, що ОСОБА_16 вбили, і все. Померла бабуся була одинокою, з сестрами не спілкувалась, померла накопичувала кошти і про це знали усі у селі. У ОСОБА_16 є невістка і онук, якому померла хотіла купити квартиру. Хто конкретно говорив їй про грошові кошти померлої, свідок повідомити не змогла.

- свідка ОСОБА_21 , який вказав, що він проживає, через 5 будинків від будинку померлої. Свідок не бачив, щоб ОСОБА_16 спілкувалась з ОСОБА_13 . Усі у їх селі знали, що в ОСОБА_16 були гроші. Свідку, також відомо, що в ОСОБА_16 були гроші, проте точної суми свідок не назвав;

- свідка ОСОБА_22 яка повідомила, що про заощадження ОСОБА_16 дізналась лише тоді, коли виявили ОСОБА_16 мертвою, і про це їй розповіла її сестра. Свідку відомо, що померла з чоловіком мали господарство, худобу, свиней. Після смерті чоловіка ОСОБА_16 , що мало місце 4-5 років тому, ОСОБА_16 продала усе господарство і утримувала тільки курей. ОСОБА_24 повідомила свідку, що померла їздила у місто до ОСОБА_25 , щоб та помогла їй купити квартиру. Свідок повідомила, що покійна із своєю сестрою не спілкувались 3-4 роки. Покійна була замкнутою людиною. Про доходи ОСОБА_16 свідок не знає;

- свідка ОСОБА_26 , яка повідомила суд, що їй не відомо чи були у померлої будь-які заощадження;

- свідка ОСОБА_27 який повідомив, що про заощадження ОСОБА_16 свідку нічого не відомо;

- свідка ОСОБА_29 , яка повідомила, що усі мешканці села знали, що у померлої були заощадження, проте точно розміру таких заощаджень свідку не відомо. ОСОБА_16 була замкнутою людиною;

- свідка ОСОБА_30 який повідомив, що про заощадження померлої йому нічого не відомо;

- свідка ОСОБА_31 яка повідомила, що про наявність грошових коштів у потерпілої свідку не відомо;

- свідка ОСОБА_32 , який повідомив що він являється внуком загиблої ОСОБА_16 . ОСОБА_16 говорила, що придбає йому квартиру в м. Одеса, тому він думав, що вона збирала гроші для цього. Вказаних грошових коштів свідок він не бачив, сума збережень його баби, свідку не відома;

- свідка ОСОБА_33 , яка повідомила, що не знає чи були заощадження у ОСОБА_16 їй не відомо;

- свідка ОСОБА_34 , яка повідомила, що загибла ОСОБА_16 повідомляла свідку, що хоче придбати квартиру для внука і має грошові кошти для цього. Вказаних грошових коштів свідок не бачила та не знає де вони зберігались, точна сума їй не відома. Одного разу ОСОБА_16 показувала свідку одну купюру номіналом 50 доларів, інших грошей ОСОБА_16 свідку не показувала;

- свідка ОСОБА_35 , яка повідомила, що ОСОБА_16 була її тіткою. У лютому 2020 році тітка приїхала в м.Одесу, повідомляла що хоче купити квартиру та вже оглядала однокімнатну квартиру біля авто вокзалу. Скільки у ОСОБА_16 було збережень на придбання квартири свідку не відомо;

- свідка ОСОБА_36 , яка повідомила, що є сусідкою ОСОБА_16 , спілкувалась з нею по сусідські, іноді могла позичити у потерпілої 100-200 гривень.

- свідка ОСОБА_38 ,

від допиту інших свідків сторона обвинувачення відмовилася.

письмові докази:

- витяг з ЄРДР від 10.03.2020 року;

- протокол огляду місця події від 10.03.2020 року домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ;

- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_16 від 10.03.2020 року;

- протокол огляду місця події від 10.03.2020 року;

- висновок судово-медичної експертизи № 25;

- акт судово-медичного дослідження № 115;

- акт судово-медичного дослідження № 272;

- акт гістологічного дослідження № 736/25;

- висновок судово-медичної експертизи № 284;

- висновок судово-медичної експертизи № 252;

- висновок судової імунологічної експертизи № 275 від 23.03.2020 року;

- висновок судової імунологічної експертизи № 283;

- висновок судової медичної експертизи №25;

- висновок судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи № 37 від 21.05.2020;

- протокол відібрання зразків для експертизи від 30.07.2020 року;

- висновок судово-медичної генетичної молекулярної експертизи від 06.08.2020 року № 74;

- висновок судово-медичної генетичної молекулярної експертизи від 06.08.2020 року № 76;

- висновок судово-медичної експертизи хустки № 352;

- протокол відібрання зразків для експертизи від 07.09.2020 року;

- висновок судово-медичної експертизи № 893 від 09.09.2020 року;

- висновок судової психіатричної експертизи 456;

- лист Миколаївської ЦРЛ від 27.11.2020 року;

- витяг із журналу відібрання біологічних зразків Миколаївської ЦРЛ, згідно якого 30.07.2020 року у ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбиралися біологічні зразки крові та слини.

В ході судового розгляду судом було оглянуто речові докази зібрані стороною обвинувачення, зокрема ґудзик сірого кольору, сукню блакитного кольору з малюнками квітів, в котру була одягнена ОСОБА_16 ; сорочку білого кольору в оранжеву смужку, на рукаві якої наявні плями бурого кольору схожі на кров, в котру була одягнена ОСОБА_16 ; хустку червоного кольору з квітковими принтами; наволочку білого кольору з подушки; наволочку сірого кольору з подушки, а також інші речові докази.

Разом з тим, колегія приходить до переконання, що обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме вчинення розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло, спрямованому на заволодіння майном у великих розмірах, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень є недоведеним.

З об`єктивної сторони розбій вчинюється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Суб`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 187 КК України характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

З досліджених судом доказів не встановлено, що обвинувачений вчинив напад на ОСОБА_16 , з метою заволодіння грошовими коштами чи внаслідок такого нападу заволодів належними їй грошовими коштами у розмірі близько 20000,00 доларів США, чи мав намір заволодіти цими грошовими коштами. Так, ані потерпілі, ані свідки, ані письмові документи жодним чином не доводять наявність у ОСОБА_16 грошових коштів у розмірі 20000,00 доларів США станом на 08.03.2020 року та зберігання вказаних коштів за адресою: АДРЕСА_3 . Будь-які докази того, що вказані кошти зберігала ОСОБА_47 у провадженні відсутні. Показання свідків та потерпілої, які ґрунтуються на чужих словах односельців про можливу наявність у ОСОБА_47 певних грошових коштів, суд не може покласти в основу свого рішення, оскільки вказане буде припущенням на чому не може грунтуватися обвинувачення та обвинувальний вирок суду. Жоден без винятку свідок не спостерігав безпосередньо наявність у ОСОБА_16 грошових коштів у сумі 20000,00 доларів США, а так само не зазначив про наявність у ОСОБА_16 цих коштів. Потерпіла вказала, що з ОСОБА_16 , після смерті їх матері, вона не спілкувалася, про наявні у ОСОБА_16 грошові кошти їй стало відомо від гр. ОСОБА_17 . Частина свідків таких як ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_29 вказали, що знали про існування у ОСОБА_16 грошових коштів виключно зі слів односельців, без наведення будь-яких точних сум, валют, тощо. Частина свідків взагалі не повідомила суд про наявність у ОСОБА_16 грошових коштів, а ще частина свідків повідомили, що знали про наявність грошових зі слів потерпілої, яка також не була достовірно про це обізнана.

Стороною обвинувачення не здобуто та суду не надано, жодних банківських документів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_47 визначених обвинувальним актом грошових коштів.

Письмові докази надані стороною обвинувачення не доводять мети діяння ОСОБА_13 , а також корисливого мотиву вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, вказані в обвинувальному акті грошові кошти не були вилучені у ОСОБА_13 в ході обшуку його помешкання. Обвинувачення не надало жодних пояснень цій важливій обставині та доказів тому, що обвинувачений сховав чи іншим чином розпорядився цими коштами або, виходячи з обставин справи, принаймні мав можливість це зробити.

Статтею 373 КПК України передбачено, що виправдувальний вирок ухвалюється в тому числі і у разі, якщо в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Якщо сторона обвинувачення не доведе вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим поза розумним сумнівом - судом ухвалюється виправдовувальний вирок, а також частиною 3 передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1, 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» передбачає, що сторона обвинувачення, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом (згідно з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.04.2021 у справі № 751/2824/20 та від 23.02.2021 у справі № 742/642/18).

З огляду на викладене, враховуючи те, що стороною обвинувачення не надано суду допустимих та належних доказів на користь доведеності обвинувачення, суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи в даному кримінальному провадженні, в їх сукупності, вважає що пред`явлене ОСОБА_13 обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, тому суд вважає необхідним виправдати останнього за ч.4 ст.187 КК України.

Щодо інкримінованого ОСОБА_13 , обвинувачення за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, за наступних обставин, колегія виходить з такого.

Учинене з корисливих мотивів умисне вбивство кваліфікується в разі, коли винний, позбавляючи життя потерпілого, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому, не має значення, чи одержав винний ту вигоду, яку бажав одержати внаслідок убивства, а також, коли виник корисливий мотив до початку чи під час вчинення цього злочину. У разі вчинення умисного вбивства під час розбійного нападу, дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст.115 КК України і статтею, якою передбачено відповідальність за злочинне заволодіння майном, тобто ч. 4 ст.187 КК України.

З досліджених судом доказів не встановлено, що обвинувачений вчинив вбивство ОСОБА_16 , з метою заволодіння грошовими коштами у розмірі близько 20000,00 доларів США чи заволодів такими, тобто мав корисливий мотив вчинення даного кримінального правопорушення.

Ні потерпілі, ані свідки, ані письмові документи жодним чином не доводять наявність у ОСОБА_16 грошових коштів у розмірі 20000,00 доларів США станом на 08.03.2020 року та зберігання вказаних коштів за адресою: АДРЕСА_3 . Будь-які прямі докази того, що вказані кошти зберігала ОСОБА_47 у провадженні відсутні. Показання свідків та потерпілої, які ґрунтуються на чужих словах односельців про можливу наявність у ОСОБА_47 певних грошових коштів, суд не може покласти в основу свого рішення, оскільки вказане буде припущенням на чому не може грунтуватися обвинувачення та обвинувальний вирок суду. Жоден без винятку свідок не спостерігав безпосередньо наявність у ОСОБА_16 грошових коштів у сумі 20000,00 доларів США, а так само не зазначив про наявність у ОСОБА_16 цих коштів. Потерпіла вказала, що з ОСОБА_16 , після смерті їх матері, вона не спілкувалася, про наявні у ОСОБА_16 грошові кошти їй стало відомо від гр. ОСОБА_17 . Частина свідків таких як ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_29 вказали, що знали про існування у ОСОБА_16 грошових коштів виключно зі слів односельців, без наведення будь-яких точних сум, валют, тощо. Частина свідків взагалі не повідомила суд про наявність у ОСОБА_16 грошових коштів, а ще частина свідків повідомили, що знали про наявність грошових зі слів потерпілої, яка також не була достовірно про це обізнана. Стороною обвинувачення не здобуто та суду не надано, жодних банківських документів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_47 визначених обвинувальним актом грошових коштів. Письмові докази надані стороною обвинувачення не доводять корисливого мотиву ОСОБА_13 .

Окрім того, вказані в обвинувальному акті грошові кошти не були вилучені у ОСОБА_13 в ході обшуку його помешкання. Обвинувачення не надало жодних пояснень цій важливій обставині та доказів тому, що обвинувачений сховав чи іншим чином розпорядився цими коштами або, виходячи з обставин справи, принаймні мав можливість це зробити.

При цьому твердженням сторони обвинувачення полягає в тому, що ОСОБА_48 , що після вчинення умисного вбивства ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , будучи переконаним в настанні смерті потерпілої, знаходячись у приміщенні вказаного будинку, знайшов та незаконно заволодів грошовими коштами в сумі близько двадцяти тисяч доларів США та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Вказане формулювання обвинувачення, на переконання колегії не доведене, як і не доведений корисливий мотив обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частина третя вказаної статті передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тобто перекваліфікація злочину судом допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема, шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

За таких обставин, дії ОСОБА_13 слід перекваліфікувати з п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку.

ОСОБА_13 є громадянином України, офіційно не працював, на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має місце проживання, що не зареєстроване, позитивно охарактеризований за місцем мешкання, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, що віднесене до категорії особливо тяжких, а тому колегія вважає за доцільне призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі у середніх межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_13 під час судового провадження був обраний запобіжний захід у вигляді тривання під вартою, який підлягає продовженню до набрання законної сили вироком суду.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування слід стягнути з обвинуваченого у сумі 6761,86 грн. Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст. 100 КПК України. Арешти майна - накладені з метою збереження речових доказів, підлягать скасуванню відповідно до положень ст.174 КПК України, оскільки необхідність в таких відпала. Крім того, 12.10.2020 року на рухоме та нерухоме майно обвинуваченого накладено арешт, з метою забезпечення конфіскації даного майна та забезпечення цивільного позову. Разом з тим, санкцією ч. 1 ст. 115 КК України не передбачено конфіскації майна, як додаткового покарання, цивільний позов не заявлено, а тому арешт майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 368,370,374,381,382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати невинуватим та виправдати у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст.187 КК України.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 із п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України.

Визнати ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 обраховувати з моменту набранням даним вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк покарання призначеного цим вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення з 18.08.2020 до дня набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін

Арешти майна, а саме речових доказів, що накладені ухвалами слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 17.03.2020 року справа 508/224/20 скасувати.

Арешт майна, а саме речових доказів, що накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 23.03.2020 року справа 508/224/20 скасувати.

Арешт майна, а саме речових доказів, що накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 20.08.2020 року справа 508/224/20, провадження 1-кс /508/172/20 скасувати.

Арешт рухомого та нерухомого майна обвинуваченого, що накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року справа 508/224/20, провадження 1-кс /508/175/20 скасувати.

Речові докази: інформаційний носій карту пам`яті Micro-SD з відеозаписом огляду місця події, інформаційні носії 2 DVDR диска запис обшуку у ОСОБА_39 , інформаційний носій карту пам`яті Micro-SD з відеозаписом обшуку у ОСОБА_40 , інформаційний носій MicroCD 32 GB з відеозаписом обшуку у ОСОБА_13 , інформаційний носій MicroCD, що містить відеозапис повідомлення про підозру ОСОБА_13 зберігати в матеріалах судового провадження.

Речові докази зрізи нігтів правої руки ОСОБА_16 зрізи нігтів лівої руки ОСОБА_16 змив правої руки ОСОБА_16 змив з лівої руки ОСОБА_16 сукню блакитного кольору з малюнками квітів, сорочку білого кольору в оранжеву смужку, хустка червоного кольору з квітковими принтами, наволочку білого кольору з подушки, наволочку сірого кольору з подушки, наволочку бурого кольору з подушки, цеглину білого кольору, три недопалки цигарок «Прилуки»; шістнадцять слідів пальців рук, що знаходяться у полімерному пакеті Національної поліції України № 1037712, сліди рук, що знаходяться у полімерному пакеті Національної поліції України № 1037711, зрізи ніхтів обох рук ОСОБА_16 , волосся з пяти діялнок голови трупа ОСОБА_16 , зразок крові трупа ОСОБА_16 , зразки крові, слини та зрізи нігтів ОСОБА_39 , змиви з цеглини на марлі у сухому вигляді, марлеві тампони із зразками крові та слини ОСОБА_13 знищити.

Речові докази мобільний телефон марки «Нокія» зі стартовим пакетом НОМЕР_1 , внутрішній замок вхідних дверей з внутрішньою ручкою дверей, без зовнішньої ручки дверей та 4 шт. запасних ключів до замку - полімерний пакет Національної поліції України № ЕХР0307220 повернути потерпілій ОСОБА_12 .

Речові докази грошові кошти у сумі 17350,00 гривень повернути ОСОБА_40 .

Речові докази зимову куртку коричневого кольору «GOOD FANCY» та зимову куртку чорного кольору «FENG XIANG» повернути ОСОБА_13 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, захиснику та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_3

суддя ОСОБА_2