Справа № 626/308/18
Провадження № 1-кп/626/9/2023
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2023 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, матеріали кримінального провадження за №0001170 від 25.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Очеретівка, Роздельнянського району, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, має неповну вищу освіту, працюючого старшим майстром лісу Наталинського лісництва ДП «Зміївське (Красноградське) лісове господарство», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що працюючи згідно наказу директора ДП «Красноградське лісове господарство» № 85-к від 01.10.2009 на посаді старшого майстра лісу Наталинського лісництва ДП «Красноградське лісове господарство», відповідно до посадової інструкції старшого майстру лісу, затвердженою 03.01.2017 директором ДП «Красноградський лісгосп», наділений повноваженнями: організації та контролю роботи майстрів лісу і виконання ними своїх посадових обов`язків; контролю за правильністю лісокористування, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях; перевірки додержання лісозаготівельниками правил рубання лісу, вживанням заходів до усунення виявлених порушень; надання вказівок майстрам лісу та ін. робітникам щодо усунення порушень лісового законодавства, встановленого порядку ведення лісового господарства та лісокористування; здійснення керівництва працівниками на лісосічних роботах на всіх видах рубок, спостереження за раціональним поділом хлистів відповідно до стандартів та технічних умов, приймання, обліку деревини за допомогою приладів електронного обліку деревини; та інше, тобто будучи службовою особою державної установи, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, яка використовує у своїй службовій діяльності владні повноваження працівника правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, виходячи за межі наданих йому службових повноважень, використовуючи службове становище, у жовтні 2017 року у приміщенні Наталинського лісництва ДП «Красноградське лісове господарство» за адресою: Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Промислова, 124-а, всупереч вимогам ст. 67 Господарського кодексу України та ст. 21 Закону України «Про охорону праці», запропонував ОСОБА_6 за грошову винагороду, власними силами провести лісосічні роботи без укладання з лісовим господарством договору про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом та без дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Після проведення ОСОБА_6 лісосічних робіт власними силами, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, 27.12.2017 близько 08 год. 30 хв., у приміщенні Наталинського лісництва ДП «Красноградське лісове господарство» за вищевказаною адресою, під час зустрічі з ОСОБА_6 , виходячи за межі наданих йому службових повноважень та використовуючи службове становище, запропонував ОСОБА_6 за надання ним дозволу на проведення лісосічних робіт власними силами передати йому неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, того ж дня, 27.12.2017 близько 13 год. 40 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, виходячи за межі наданих йому службових повноважень та використовуючи службове становище, знаходячись поблизу будівлі Наталинського лісництва ДП «Красноградське лісове господарство» за вищевказаною адресою, одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 10 000 гривень за проведення ОСОБА_6 лісосічних робіт без укладання з лісовим господарством договору про надання послуг, пов`язаних з лісівництвом та без наявності у ОСОБА_6 дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Таким чином, згідно висунутого обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні прокурором підтримувалося державне обвинувачення саме за даною кваліфікацією.

Під час судового розгляду справи по суті, в судовому засіданні 13.01.2023 року від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло письмове клопотання про закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування свого клопотання в ньому зазначається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, є нетяжким злочином за яке передбачене максимальне покарання до 4-х років позбавлення волі. Як слідує з п.3) ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину. Таким чином, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину за який передбачена відповідальність за ч.1 ст.368 КК України, дата скоєння якого є 27.12.2017 року, то з часу його вчинення минуло понад 5-ть років, а тому збігли встановлені строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити та закрити дане кримінальне провадження, звільнивши його від кримінальної відповідальності за інкриміноване йому правопорушення.

Крім того, після роз`яснення судом всім учасникам процесу підстав та умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а також положень ст.ст.285-288 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що добре розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, своє право заперечувати проти цього та проти закриття провадження у справі з цих підстав, чим фактично і беззастережно підтвердив суду свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому ОСОБА_4 зазначив, що пояснень по обставинах справи давати не буде, керуючись положеннями статті 63 Конституції України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання та закриття кримінального провадження згідно положень ст.49 КК України, оскільки вважала його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Потерпілих по справі немає.

Заслухавши думку сторін та дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження документи, у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про можливість задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч.1 ст.368 передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або позбавленням волі на строк від двох до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.368 КК України, є нетяжким злочином.

Як слідує з п.3) ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: 5-ть років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту це 27.12.2017 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, сплило більше 5 років, тобто закінчився п`яти річний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховався, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався.

У правовому висновку, сформульованому у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), зазначається, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому вищенаведені норми щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є імперативними, тобто такими, що виражають в категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії й не допускають ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів, прямо наказуючи правила поведінки. Крім того, в разі прийняття такого рішення чинним законодавством не закріплена обов`язковість дослідження доказів по справі та встановлення винуватості особи в інкримінованому злочині. Вказана позиція національного законотворця збігається з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого у справі «Грабчук проти України» від 21.09.2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з вищевикладеного, за змістом статей 284-288КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, що повністю наявні в даній ситуації при розгляді заявленого клопотання.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується останній є нетяжким злочином, та з моменту його скоєння минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про його звільнення її від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід його задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст.368 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Що стосується судових витрат, то ч.2 ст.124 КПК України зобов`язує суд стягувати з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта тільки у випадку ухвалення обвинувального вироку.

Таким чином, незважаючи на те, що в рамках даного кримінального провадження було проведено експертні дослідження (висновок судової експертизи від 07.02.2018р. №655 на суму 4290грн., однак у зв`язку із прийняття судом ухвали про закриття кримінального провадження, а не ухвалення вироку, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, відшкодуванню не підлягають.

Питання щодо речових доказів по справі, суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, оскільки вказане кримінальне провадження закінчується, а саме шляхом його закриття ухвалою суду, то арешти, накладені на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводького районного суду м.Харкова 29.12.2017 року (справа №646/8481/17, провадження №1-кс/646/6166/2017 та провадження №1-кс/646/6167/2017), підлягає скасуванню.

Згідно викладеного, керуючись ст.ст.128, 174, 284-288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0001170 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25.10.2017 року закрити.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року на майно вилучене 27.12.2017 року в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 а саме: контрольний ватний тампон з правої і лівої руки ОСОБА_4 ; грошові кошти на загальну суму 3 849 (три тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн; мобільний телефон «Blak Viev BV5000», imei НОМЕР_1 та imei НОМЕР_2 із сім-картками «Vodafone» та «Life» - скасувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року на майно вилучене 27.12.2017 року в ході огляду автомобіля «ВАЗ 21213» р.н. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти на загальну суму 10 000 грн, зокрема: номіналом 100 (сто) гривень в кількості 10 (десять) купюр, номери яких наступні: СБ 0928379, МВ 6705256, КЄ 6127340, КТ 6652302, КН 4493231, МИ 3626793, СИ 5848257, ЕВ 1389596, СЕ 2327724, МИ 0841721, грошові купюри номіналом 200 (двісті) в кількості 20 (двадцять) купюр, серія та номер яких наступні: СИ 0643246, УЛ 2913272, УМ 3608757, ТА 5988034, ЗБ 8575691, АЖ 1083974, ЗД 7197256, КИ 5339182, СС 1348392, СС 1348391, СС 1348393, СС 1348390, ЗЗ 8923774, КВ 1045704, ЕГ 3088867, СЖ 4721956, УТ 0867072, СЧ 6245667, СЩ 8158339, УП 5186905, грошові купюри номіналом 500 (п`ятсот) в кількості 10 (десять) купюр, серія та номера яких наступні: МА 3909315, ЗД 8154879, ФБ 9214012, ВЕ 1740534, ВЖ 5573009, МА 6421100, ЗБ 1440779, МА 5102404, СЗ 3086637, СЖ 8546008; змив з бардачка автомобіля в якому вилучені вищезазначені грошові кошти; свідоцтво про реєстрацію автомобіля «TOYOTA CAMRY», Р.Н. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію причепа ПА004 р.н. НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 - скасувати.

Свідоцтво про реєстрацію автомобіля «TOYOTA CAMRY», Р.Н. НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію причепа ПА004 р.н. НОМЕР_5 , які були вилучені у ОСОБА_4 27.12.2017 року повернути його власнику ОСОБА_4 .

Речові докази по справі,а саме:

- грошові кошти на загальну суму 3 849 (три тисячі вісімсот сорок дев`ять) грн, вилучені у ОСОБА_4 27.12.2017 року, які передані на відповідальне зберігання завідуючому каси Харківського ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до акту прийому-передачі майна на зберігання 30.09.2019 року повернути його власнику ОСОБА_4 ;

- тампон із фрагменту медичної вати (контрольний під час відібрання змивів у ОСОБА_4 ), два тампони з фрагментів медичної вати (змиви з правої та лівої рук ОСОБА_4 ), тампон із фрагменту медичної вати (змив із бардачка автомобіля «ВАЗ-21213» р.н. НОМЕР_3 ), які знаходяться в камері схову Харківської обласної прокуратури - знищити;

- грошові кошти у сумі 10 000 (десять тисяч)грн., які передані на відповідальне зберігання завідуючому каси Харківського ГРУ АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до акту прийому-передачі майна на зберігання 30.09.2019 року- повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- мобільний телефон «Blak Viev BV5000», imei НОМЕР_1 та imei НОМЕР_2 із сім-картками «Vodafone» та «Life», який знаходиться в камері схову Харківської обласної прокуратури - повернути ОСОБА_4 ;

- електронні носії інформації: флеш-карти (додатки до протоколів негласних слідчих розшукових дій) - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити всім учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя