Справа № 473/3714/20
Номер провадження1-кп/473/47/2022
ВИРОК

іменем України

"26" грудня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0000144 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, інваліда 3-ї групи, який не працює, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 30 квітня 2020 року приблизно о 15.01 год., у денний (світлий) час доби, за відсутності опадів, ОСОБА_8 , у порушення п.2.9. «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, із відповідними змінами та доповненнями, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та під впливом наркотичних речовин, керував автомобілем марки «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ходова частина яктого знаходилась в несправному та обмежено працездатному стані (несправність ходової частини полягала у понаднормовому зносі малюнку протектора шин правих переднього та заднього коліс та у встановленні шин різних моделей, розмірів, з різними малюнками протектора на передній вісі, що не відповідає вимогам п. 31.4.5 «а», «г») та рухаючись по сухій проїжджій частині автодороги Т-1511 «Вознесенськ-Братське», що має дві смуги (по одній смузі в кожному напрямку), призначені для руху в обох напрямках, розділені лінією дорожньою розмітки 1.5 (поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають дві або три смуги руху) розділу 34 ПДР України, в напрямку від села Воронівка Вознесенського району Миколаївської області до міста Вознесенська Миколаївської області, в районі 29 км зазначеної автодороги ( на відстані 5,1 км. від міста Вознесенська), грубо порушив вимоги п.п.1,3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.6 «г», 12.9 «б» ПДР України, а саме: будучи зоборов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не врахувавши стан транспортного засобу, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, зщоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, хоча мав таку технічну можливість, а напроти, рухаючись по вищевказаній автодорозі(не позначеній дорожнім знаком 5.1 розділу 33 ПДР України, яка не має окремих проїзних частин, що відокремлені одна від одною розділовою смугою) поза населеним пунктом зі швидкістю не менеш ніж 102 км/год, де максимально дозволена швидкість руху не більше 90 км/год, не впорався з керуванням автомобілем марки «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та допустив його виїзд за межі проїжджої частини праворуч у напрямку до прилеглого кювету, з подальшим перекиданням даного транспортного засобу.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.6 «г», 12.9 «Б» ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не визнав та пояснив, що на автомобілі «Mercedes», яким він керував за довіреністю, приїхав до свого знайомого ОСОБА_9 . Разом вони поїхали до магазину «Крим», де ОСОБА_9 звернувся до нього з проханням дати йому автомобіль, щоб поїхати у власних справах. До цього потерпілий вже брав у ОСОБА_8 автомобіль кілька разів. У ОСОБА_9 було посвідчення водія, а тому ОСОБА_8 дозволив йому взяти свій автомобіль. Після цього сам ОСОБА_8 залишився біля магазину, де за столиком пив горілку, а потім взяв в магазині ще й пиво, яке також випив. ОСОБА_9 приїхав приблизно через годину, зайшов до магазину за цигарками, а потім підійшов до ОСОБА_8 . Так, як ОСОБА_8 був в стані алкогольного сп`яніння, то за кермо сів ОСОБА_9 , щоб ОСОБА_9 вживав будь-які спиртні напої ОСОБА_8 не бачив. Вони поїхали в напрямку с.Воронівка, щоб перевірити з якою швидкістю може їхати автомобіль ОСОБА_8 . По дорозі обвинувачений заснув і прийшов до тями, коли автомобіль вже був перевернутий. Він виліз з автомобіля та витягнув ОСОБА_9 , але той вже помер.

В судовому засіданні були досліджені слідуючі докази.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_9 , який проживав разом з нею. 30 квітня приблизно о 12.00 год. до них додому приїхав обвинувачений на автомобілі, він був в стані сп`яніння. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 випили кави і зібрались десь їхати. ОСОБА_6 почала просити сина нікуди не їхати, бо ОСОБА_8 п`яний, але син її не послухав. Коли вони від`їжджали від двору потерпілої, то вона бачила, що за кермо автомобіля сідав ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 сів на переднє пасажирське сидіння. Невдовзі ОСОБА_6 пішла до магазину та бачила свого сина, який стояв з дівчатами на порозі магазину, а ОСОБА_8 поряд не було. Через деякий час прийшла сусідка ОСОБА_6 та повідомила, що сталась аварія. Зазначає, що її син мав посвідчення на право керування транспортними засобами, але ніколи за кермом не їздив, власного автомобіля в нього не було.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він їхав на власному транспортному засобі і в районі магазину «Крим» побачив автомобіль, водій якого їхав неадекватно. Це був автомобіль «Mercedes» і по реєстраційному номеру свідок впізнав автомобіль ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_11 поїхав за даним автомобілем. На перехресті біля вул. Чапаєва автомобіль «Mercedes» зупинився і тоді ОСОБА_11 побачив, що за кермом автомобіля був ОСОБА_12 , а не ОСОБА_8 , чи був в автомобілі ОСОБА_8 свідок не бачив. В цей же день він дізнався, що трапилось ДТП в якому загинув ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона працювала продавчинею в магазині «Крим» разом з ОСОБА_14 . Біля 10.00 год. приїхав ОСОБА_8 на своєму автомобілі. Він придбав пиво, яке пив за столиком на вулиці. Біля 13.00 год. прийшов до магазину ОСОБА_9 , побалакав з продавчинями та вийшов на вулицю, де підійшов до ОСОБА_8 і вони розмовляли. ОСОБА_9 був тверезий. Приблизно о 15.00 годині ОСОБА_13 пішла додому, а ОСОБА_14 залишилась. Приблизно через годину ОСОБА_13 зателефонували і повідомили, що ОСОБА_9 розбився в ДТП. ОСОБА_14 розповідала ОСОБА_13 , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи на вулиці, а потім від магазину від`їхав автомобіль ОСОБА_8 , хто був за кермом вона не бачила.

Протокол огляду місця події від 30.04.2020 року з таблицею зображень та схемою до протоколу огляду місця події, згідно якого оглянуте та зафіксоване місце події - ділянка проїжджої частини, а саме Миколаївська область, Вознесенський район, автодорога Т 1511 з с.Воронівка в напрямку м.Вознесенська. Стан покриття - асфальтобетонне, сухе, чисте. Дорожнє покриття шириною 7,2 м. призначене для руху в двох напрямках. Дорожні знаки відсутні. Умови освітлення на даній ділянці шляху природнє освітлення. На відстані 8,3 метри від проїжджої частини в лісосмузі знаходиться автомобіль «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль знаходиться на криші. У автомобіля повна деформація кузова по всьому перемитру, розбите лобове скло, деформовані водійські двері. Біля автомобіля на відстані 6,6 метрів від узбіччя знаходиться труп ОСОБА_9 .. Огляд місця події проводився за участю медичного експерта ОСОБА_15 . При огляді місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чохол з керма автомобіля, ключ від автомобіля з брелоком, фрагмент плівки з внутрішньої поверхні лобового скла автомобіля зі сторони водія, змив речовини біологічного походження з важеля перемикача коробки передач. До протоколу огляду місця події долучений оптичний диск з фотознімками в електронному вигляді місця ДТП, який був переглянутий в судовому засіданні та визнаний речовим доказом за даним кримінальним провадженням, т. 1 а.с. 32-55,56.

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , згідно якого власником транспортного засобу автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_16 , т.1 а.с.63.

Копія довіреності від 08.05.2019 року, згідно якої ОСОБА_16 уповноважує ОСОБА_8 розпоряджатись належним йому автомобілем «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , т. 1 а.с.64.

Висновок експерта №20-583 від 04.06.2020 року, згідно якого ходова частина автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилась в несправному та обмежено працездатному стані, несправність ходової частини полягала в понаднормовому зносі малюнку протектора шин правих переднього та заднього коліс і в встановлені шин різних моделей, різних розмірів, з різними малюнками протектора на передній вісі, що не відповідало вимогам п.31.4.5 (а,г) ПДР. Вказані несправності виникли до ДТП та могли вплинути на рух автомобіля в специфічних дорожніх умовах. Згідно з вимогами п.31.4.5 (а,г) ПДР експлуатація автомобіля за наявності вказаних несправностей забороняється і при русі автомобіля з цими несправностіми їх можливий вплив повинен був враховуватись водієм при виборі режиму руху. Рабоча гальмівна система автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані. Система рульового керування автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась в працезданому стані, т. 1 а.с.105-110.

Висновок експерта №20-584 від 05.06.2020 року, згідно якого слідів і пошкоджень, які б характеризували або свідчили про контактування з іншим транспортним засобом, на зовнішній поверхні досліджуванного автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не виявлено, т. 1 а.с.116-120.

Висновок експерта №650 від 19.08.2020 року, згідно якого на чохлі з керма автомобіля виявлені клітини з ядрами генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з деградацією біологічного матеріалу. На ключі, брелку 1, брелку 2 виялено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. На фрагменті прозорої плівки, фрагменті темної плівки виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації не придатними. У змиві з важеля перемикача коробки передач автомобіля виявлено поодинокі клітини з ядрами генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу, т. 1 а.с.126-146.

Висновок експерта №20-729 від 10.09.2020 року, згідно якого водій автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 в своїх діях повинен був керуватись вимогами, викладеними в п.п.12.1, 12.6 (г), 1.29 (б) ПДР. Швидкість руху автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком утворення слідів, зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП, відповідно до їх довжини становила приблизно 102 км/год, але є підстави технічного характеру вважати, що швидкість автомобіля перед початком слідів, відображених на схемі, була значно вища. Дій водія автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , передуючи ДТП, не відповідали вимогам, викладеним в п.п.12.1, 12.6 (г), 1.29 (б) ПДР. Належним викоанням вимог в п.п.12.1, 12.6 (г), 1.29 (б) ПДР водій автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав би технічну можливість попередити ДТП. В умовах місця ДТП несправності ходової частини автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка полягала в понаднормовому зносі малюнку протектора шин правих переднього та заднього коліс, і у встановленні шин різних моделей, різних розмірів, з різним малюнком протектора на передній вісів, в умовах місця ДТП, не могли вплинути на рух автомобіля і тому вказана несправність не знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП, т. 1 а.с.147-158.

Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 06.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , т.1 а.с.160.

Висновок експерта №123 від 25.05.2020 року, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала від рефлекторної зупинки серця, яка виникла внаслідок переломів другого шийного хребця з крововиливом під м`які мозкові оболонки та тканину спиного мозку в місці перелому, крововиливом під м`які мозкові оболонки продовгуватого мозку Між переломами 2-го шийного хребця з крововиливом під м`які мозкові оболонки та тканину спинного мозку в місці перелому, крововиливом під м`які мозкові оболонки продовгуватого мозку та настанням смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_9 виявлено: переломи 2-го шийного хребця з крововиливом під м`які мозкові оболонки та тканину спинного мозку в місці перелому, крововиливом під м`які мозкові оболонки продовгуватого мозку, рана з крововиливом в м`які покрови головиз внутрішньої сторони на межі потиличної та тім`яної ділянки з права, дві рани на межі правої скроневої, лобної та тім`яної ділянок, садна в ділянці лоба, на тильній поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті, в ділянці лівого наколінника, які виникли незадовго до настання смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень при автомобільній травмі, від удару (ударів) об деталі (деталями салону автомобіля) в умовах ДТП. Також не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння на тверду поверхню після викидання тіла з транспортного засобу в умовах ДТП та удару (ударах) об деталі автомобіля, удару (ударах) об тверду поверхню. По локалізації та характеру тілесних ушкоджень неможливо відповісти на питання: чи можливо за наявними тілесними ушкодженнями у ОСОБА_9 зробити висновок про те, де саме на момент ДТП він перебував у салоні транспортного засобу, за кермом, або ж на передньому пасажирському сидінні, т. 1 а.с.79-83.

Висновок експерта №187 від 06.05.2020 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: садна в ділянці лівої лопатки, в ділянці грудного відділу хребта на рівні 5-го грудного хребця, в ділянці правої лопатки, в ділянці лівого передпліччя в нижній та середній третині по задній поверхні, в ділянці правого передпліччя в нижній та середній третині по задній поверхні, на передній поверхні грудної клітини зправа в підключичній ділянці, на лівій боковій поверхні грудної клітини між передньо-пахвинною та задньо-пахвинною лінією від третього межрібер`я до десятого міжребер`я, набряк м`яких тканин на задній поверхні шиї в нижній третині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається утворення тілесних ушкоджень 30.04.2020 року біля 15.00 год. Тілесні ушкодження не характерні для автомобільної травми, але не виключається вірогідність їх утворення в умовах ДТП. Враховуючи локалізацію та характер тілесних ушкоджень відповісти на питання: чи можливо за наявними тілесними ушкодженнями у ОСОБА_8 зробити висновок про те, де саме на момент ДТП він перебував у салоні транспортного засобу, за кермом, або ж на передньому пасажирському сидінні, неможливо, т.1 а.с.86-88.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив суду, що він проводив експертизу трупу ОСОБА_9 та експертизу щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Крім того експерт пояснив, що він був безпосередньо на місці події і приймав участь при огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що автомобіль впав в кущі на дах з висоти приблизно 3 метри. При експертизі у ОСОБА_9 чи ОСОБА_8 не виявлено таких тілесних ушкоджень, які б конкретно вказували б на те, хто саме з них був за кермом.

Висновок експерта №84-К від 06.10.2020 року, згідно якого, виходячи із наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , найвірогідніше, що саме ОСОБА_8 знаходився за кермом автомобіля, а ОСОБА_9 знаходився на передньому пасажирському сидінні, т. 1 а.с.92-99.

Експерт ОСОБА_17 підтвердила висновки, викладені комісією експертів у висновку №84-К від 06.10.2020 року.

Лист головного сервісного центу МВС та інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, згідно яких посвідчення водія було видане ОСОБА_9 17.05.2001 року, т. 1 а.с.161-162.

Згідно посвідчення водія НОМЕР_4 ОСОБА_8 має право керувати транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, т. 1 а.с.163-164.

Згідно медичного огляду №9 від 30.04.2020 року, результату тесту на алкоголь та результату токсикологічного дослідження №1558/1131 ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, а.с.171, 175, 176.

Згідно висновку експерта №131 від 14.04.2022 року смерть ОСОБА_9 настала від рефлекторної зупинки серця, яка виникла внаслідок переломів другого шийного хребця з крововиливом під м`які мозкові оболонки та тканину спинного мозку в місці перелому, крововиливом під м`які мозкові оболонки продовгуватого мозку. Між даними тілесними ушкодженнями та настанням смерті ОСОБА_9 мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-медичні експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено: переломи 2-го шийного хребця з крововиливом під м`які мозкові оболонки та тканину спинного мозку в місці перелому, крововиливом під м`які мозкові оболонки продовгуватого мозку. Рана з крововиливом в м`які покриви голови з внутрішньої сторони на межі потиличної та тім`яної ділянки з права. Дві рани на межі правої скроневої, лобної та тім`яної ділянок. Садна в ділянці лоба,на тильні поверхні основної фаланги 5-го пальця правої кисті, в ділянці лівого наколінника (характер та локалізація ушкоджень наведені на схемах). Тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. З огляду на складність механізму травмування водія та пасажира в умовах даної ДТП, встановити послідовність отримання постраждалих тілесних ушкоджень (тобто, розподілити тілесні ушкодження на фази за послідовністю) не є можливим. Дані тілесні ушкодження могли виникнути як від ударів тіла постраждалого о деталі салону автомобіля, стиснення тіла, так і внаслідок падіння на тверду поверхню після викидання тіла з транспортного засобу під час ДТП. У ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: Садна в ділянці лівої лопатки, в ділянці грудного відділу хребта на рівні 5-го грудного хребця, в ділянці правої лопатки, в ділянці лівого передпліччя в нижній та середні третині по задні поверхні, в ділянці правого передпліччя в нижній та середні третині по задні поверхні, на передні поверхні грудної клітини з права в підключичні ділянці, на ліві бокові поверхні грудної клітини між передньо-пахвиною та задньо-пахвиною лінія від третього міжребіря до 10-го міжребіря, набряк м`яких тканин на задні поверхні шиї в нижні третині (характер та локалізація ушкоджень наведені на схемах). Тілесні ушкодження виникли від дії твердих (твердого) предмета (предметів) як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею. На підставі локалізації та характеру тілесних ушкоджень встановити послідовність їх утворення (тобто, розподілити тілесні ушкодження на фази за їх послідовністю) не є можливим. Перелічені ушкодження могли утворитися як внаслідок ударів тіла постраждалого о деталі салону автомобіля, так і за рахунок контакту з предметами навколишньої обстановки при викиданні тіла з салону автомобіля в ході ДТП. На підставі проведеного аналізу пошкоджень автомобіля «Mercedes Benz 250 D», реєстраційний номер НОМЕР_5 слід зробити висновок про те, що на первинній фазі аварійного руху на водія та пасажира діяла первинно інерційна сила силового їх зміщення ліворуч, далі на фазі перекидання на лівий борт та удару об опорну поверхню кювету - спереду назад та справа наліво. Подальший вплив інерційних сил установити неможливо за причини неможливості визначення подальшого перекидання автомобіля. Таким чином, з одного боку, точно визначити характер та направлення всіх ударно-інерційних впливів на тіло водія та пасажира зазначеного автомобіля не є можливим. З іншого боку, тілесні ушкодження у обох постраждалих ( ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) не є характерними ані для водія, ані для пасажира переднього сидіння автомобіля. Тілесні ушкодження у обох постраждалих могли виникнути як від усієї сукупності травматичних впливів на тіла водія та пасажира автомобіля під час ДТП, так і від частини даних впливів, при чому, на будь-якому етапі травматичних впливів на автомобіль. Не можна

також виключити, що частина ушкоджень у постраждалих могла виникнути і за рахунок викидання тіла з салону автомобіля в ході ДТП, якщо воно мале місце. Таким чином, складність оцінки механізму травмування водія та пасажирів в умовах перекидання автомобіля, невизначеність характеру та напрямку травматичного впливу всіх інерційних сил, що діяли на тіла водія та пасажирів, не дають змоги встановити, на якому місці (водія або

пасажира) перебував у момент ДТП кожен з постраждалих. Таким чином,

визначити експертним шляхом, хто з постраждалих ( ОСОБА_8 або

ОСОБА_9 ) перебував в момент ДТП за кермом автомобіля, а хто - на

передньому пасажирському сидінні, не є можливим, т.2 а.с. 69-92.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_18 пояснила суду, що неможливо з`ясувати на якому місці (водія чи пасажира) перебував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_8 в області грудного відділу хребта могли утворитись, як при ударі об кермо автомобіля, так і при ударі о панель автомобіля.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_19 , підтвердив висновки, викладені в експертизі та зазначив, що відсутні прямі ознаки, які вказують на те, хто саме був за кермом автомобіля.

Суд, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, вважає їх такими, що не підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Так, за змістом ст..62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст.17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019, зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України» та ін.).

Згідно з вимогами ст.. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст..92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках - на потерпілого.

Обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Дослідженні в судовому засіданні докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди, її наслідки та порушення водієм автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог п.п.1 12.1, 12.6 «г», 12.9 «Б» ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали але не доводять факт того, що автомобілем «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 керував та порушив ПДР України саме обвинувачений ОСОБА_8 .

Так, в обґрунтування довіденості того, що обвинувачений ОСОБА_8 перебував за кермом автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час ДТП, прокурор посилається на висновок експертів №84-К від 06.10.2020 року, згідно якого, виходячи із наявних тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , найвірогідніше, що саме ОСОБА_8 знаходився за кермом автомобіля, а ОСОБА_9 знаходився на передньому пасажирському сидінні (т. 1 а.с.92-99), пояснення потерпілої ОСОБА_6 , яка бачила, що коли її син та ОСОБА_8 від`їжджали від будинку потерпілої, то за кермо автомобіля сідав саме ОСОБА_8 .

Але, необхідно зазначити, що згідно вимог ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч.2 ст.84 КПК України висновок експерта сам по собі не є доказом, а є лише процесуальним джерелом доказів,как як згідно ч.1 ст. 84 КПК України доказами є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Таким чином, висновок експерта може стати доказом у кримінальному провадженні тільки за умов, що він містить фактичні дані, що є беззаперечні та не викликають будь-яких сумнівів у їх належності та допустимості, та отриманий з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку.

Висновок експертів №84-К від 06.10.2020 року протирічить висновкам експертів №123 від 25.05.2020 року, №187 від 06.05.2020 року №131 від 14.04.2022 року.

Так, згідно висновок експерта №187 від 06.05.2020 року, враховуючи локалізацію та характеру тілесних ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_8 відповісти на питання: чи можливо за наявними тілесними ушкодженнями у ОСОБА_8 зробити висновок про те, де саме на момент ДТП він перебував у салоні транспортного засобу, за кермом, або ж на передньому пасажирському сидінні, неможливо (т.1 а.с.86-88.).

Згідно висновку експерта №123 від 25.05.2020 року, по локалізації та характеру тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 неможливо відповісти на питання: чи можливо за наявними тілесними ушкодженнями у ОСОБА_9 зробити висновок про те, де саме на момент ДТП він перебував у салоні транспортного засобу, за кермом, або ж на передньому пасажирському сидінні, т. 1 а.с.79-83.

Згідно висновку комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №131 від 14.04.2022 року складність оцінки механізму травмування водія та пасажирів в умовах перекидання автомобіля, невизначеність характеру та напрямку травматичного впливу всіх інерційних сил, що діяли на тіла водія та пасажирів, не дають змоги встановити, на якому місці (водія або

пасажира) перебував у момент ДТП кожен з постраждалих ( ОСОБА_8 або ОСОБА_9 ). Таким чином,

визначити експертним шляхом, хто з постраждалих ( ОСОБА_8 або

ОСОБА_9 ) перебував в момент ДТП за кермом автомобіля, а хто - на

передньому пасажирському сидінні, не є можливим (т.2 а.с. 69-92).

В судовому засіданні судово-медичний ОСОБА_15 пояснив суду, що він проводив експертизу трупу ОСОБА_9 та експертизу щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Крім того експерт пояснив, що він був безпосередньо на місці події і приймав участь при огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. При експертизі у ОСОБА_9 чи ОСОБА_8 не виявлено таких тілесних ушкоджень, які б конкретно вказували б на те, хто саме з них був за кермом.

Судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснила суду, що неможливо з`ясувати на якому місці (водія чи пасажира) перебував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Тілесні ушкодження, які були виявлені у ОСОБА_8 в області грудного відділу хребта могли утворитись, як при ударі об кермо автомобіля, так і при ударі о панель автомобіля.

Експерт ОНДІСЕ ОСОБА_19 , підтвердив висновки, викладені в експертизі та зазначив, що відсутні прямі ознаки, які вказують на те, хто саме був за кермом автомобіля.

Обвинувачений ОСОБА_8 заперечує факт того, що він керував транспортним засобом «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 30 квітня 2020 року приблизно о 15.01 год. та зазначив, що за кермом автомобіля був ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що в той день коли трапилось ДТП в якому загинув ОСОБА_9 , він їхав на власному транспортному засобі і в районі магазину «Крим» побачив автомобіль «Mercedes» і по реєстраційному номеру впізнав автомобіль ОСОБА_8 . ОСОБА_11 їхав за даним автомобілем та на перехресті біля вул. Чапаєва автомобіль «Mercedes» зупинився і тоді ОСОБА_11 побачив, що за кермом автомобіля був ОСОБА_12 , а не ОСОБА_8 , чи був в автомобілі ОСОБА_8 свідок не бачив.

Свідок ОСОБА_13 яка була продавчинею в магазині «Крим» разом з ОСОБА_14 зазначала, що ОСОБА_8 біля 10.00 год. приїхав на своєму автомобілі до їх магазину, придбав пиво, яке пив за столиком на вулиці. Біля 13.00 год. прийшов до магазину ОСОБА_9 , побалакав з продавчинями та вийшов на вулицю, де підійшов до ОСОБА_8 і вони розмовляли. ОСОБА_9 був тверезий. Приблизно о 15.00 годині ОСОБА_13 пішла додому, а ОСОБА_14 залишилась. Приблизно через годину ОСОБА_13 зателефонували і повідомили, що ОСОБА_9 розбився в ДТП. ОСОБА_14 розповідала ОСОБА_13 , що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сиділи на вулиці, а потім від магазину від`їхав автомобіль ОСОБА_8 , хто був за кермом вона не бачила.

Свідок ОСОБА_6 дійсно суду пояснила, що 30 квітня коли її син та ОСОБА_8 від`їжджали від двору потерпілої, то вона бачила, що за кермо автомобіля «Mercedes» сідав ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 сів на переднє пасажирське сидіння. Але й слід звернути увагу на те, що в своїх подальших поясненнях свідок ОСОБА_6 пояснювала, що невдовзі вона пішла до магазину та бачила свого сина, який стояв з дівчатами на порозі магазину, а ОСОБА_8 поряд не було. Отже ОСОБА_9 вже не перебував у автомобілі на той час разом з ОСОБА_8 .

Отже, суд не може прийняти до уваги висновок експертів №84-К від 06.10.2020 року, який протирічить іншим експертизам і не підтверджується будь-якими іншими доказами, наданими суду сторонами кримінального провадження.

Також на доведеність вини ОСОБА_8 прокурор посилається і на висновок експерта №650 від 19.08.2020 року (т. 1 а.с.126-146), так прокурор зазначив, що дійсно при експертизі на ключі, брелках, важелі перемикача коробки предач, не встановлені генетичні ознаки ОСОБА_8 , але й не встановлені генетичні ознаки й ОСОБА_9 , які мали б там бути, якщо б він керував даним автомобілем. Але дані доводи суд не може прийняти до уваги, так згідно довідів прокурора за кермом автомобіля не міг перебувати ні ОСОБА_8 , ні ОСОБА_9 .

Будь-яких інших доказів, на підтвердження того, що за кермом автомобіля «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 під час дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 30 квітня 2020 року, перебував саме обвинувачений ОСОБА_8 , прокурором суду не надано.

Звідси, суд вважає, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_8 не доведене, та досліджені судом показання потерпілої,свідків, письмові докази, висновки експертиз та пояснення експертів, не підтверджують винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст.286 КК України, в частині достатньої доведеності об`єктивних даних, які б вказували на те, що під час дорожньо-транспортній пригоди 30 квітня 2020 року, внаслідок якої загинув ОСОБА_9 , саме обвинувачений ОСОБА_8 керував автомобілем «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази не доводять в цілому, «поза розумним сумнівом», що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , вчинене ОСОБА_8 .

Частиною 2 ст.17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Відсутність належних доказів того, що під час дорожньо-транспортній пригоди 30 квітня 2020 року, внаслідок якої загинув ОСОБА_9 , саме обвинувачений ОСОБА_8 керував автомобілем «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , породжують у суду сумнів щодо доведеності обвинувачення, які повинні тлумачитися на користь обвинуваченого ОСОБА_8 , а отже обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданнюв зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні вказаного злочину.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 , виправдати, за недоведеності участі обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 20 837 (двадцять тисяч вісімсот тридцять сім ) грн. 67 копійок віднести на рахунок держави.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 15.05.2020 року (а. с. 65-66) на автомобіль «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасувати.

Речовий доказ оптичний диск марки Axent типу CD - R № А3120WК11033614LH з фотознімками місця ДТП, що мале місце 30.04.2020 року о 15.00 год. на автодорозі Т-1511, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ - автомобіль «Mercedes Benz 250 D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 , залишити ОСОБА_8 .

Речові докази чохол з керма автомобіля, ключ від автомобіля з брелоком, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при СУ ГУНП в Миколаївської області, повернути ОСОБА_8 . Фрагмент плівки з внутрішньої поверхні лобового скла автомобіля зі сторони водія, змив речовини біологічного походження з важеля перемикача коробки передач автомобіля, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів при СУ ГУНП в Миколаївської області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя