Справа № 527/3027/22
провадження № 1-кс/527/635/22
УХВАЛА
16 листопада 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000208, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
11 листопада 2022 року до суду надійшло прокурора Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000208, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Сектором дізнання Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000208 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

До Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.11.2022 о 12 год. 05 хв. за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 105А, на проїзній частині автодороги, працівник поліції зупинив автомобіль Mazda 6, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено посвідчення водія з можливими ознаками підробки.

Відомості про кримінальне правопорушення кримінальний проступок, відповідно до вимог ч. 1,4 ст. 214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208від «07» листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, 06.11.2022 до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про те, що 06.11.2022 спільно з інспектором ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, 105А на проїзній частині автодороги, було зупинено автомобіль марки Mazda 6, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки даного транспортного засобу та перевірки документів вказаних в п. 2.1 ПДР було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 03.07.2015 виданого ТСЦ 6310 мало ознаки підробки.

06.11.2022 в період часу з 12 години 30 хвилин до 12 години 45 хвилини в ході проведення огляду місця події, з метою відшукання та вилучення, предметів, знарядь, що могли б свідчити про причетність ОСОБА_3 , до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, через існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення предметів, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування, та в присутності двох понятих було виявлено та вилучено: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , дата видачі 03.07.2015, дійсне до 03.07.2045, категорії B, С, виданого ТСЦ 6310, поміщено до сейф пакету №KIV2109775 на якому зроблені пояснювальні надписи та підписами учасників слідчої дії.
З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, для встановлення винних осіб до вчинення злочину за вказаних обставин, подальшого встановлення інших осіб, що причетні до злочину, а також уточнення відомостей стосовно часу, місця та дати скоєння вищевказаного злочину виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна.
06.11.2022 в ході проведення огляду місця події вказане вище посвідчення вилучено за адресою: АДРЕСА_2 на проїзній частині автодороги.

Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Прокурор зазначає, що з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_3 , дата видачі 03.07.2015, дійсне до 03.07.2045, категорії B, С, виданого ТСЦ 6310, поміщено до сейф пакету № KIV2109775 на якому зроблені пояснювальні надписи та підписами учасників слідчої дії.
Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно під час проведення вищевказаної слідчої дії є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, прокурор просив суд, накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , 11.10.1995 року дата видачі 03.07.2015, дійсне до 03.07.2045, категорії B, С, виданого ТСЦ 6310.,шляхом позбавлення ОСОБА_3 і будь яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

У судове засідання прокурор не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.

В судове засідання власник майна не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, телефонограмою повідомив, що не заперечує стосовно заявленого клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене в ході огляду місця події 06.11.2022 посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання прокурора подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Прокурором доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на вилучене при проведенні огляду від 06.11.2022 року посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,шляхом позбавлення ОСОБА_3 і будь яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням у місці зберігання речових доказів Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, буд. 31.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1