Справа № 541/220/23
№ провадження 1-кп/541/84/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000927 від 10.11.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черевки Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працює, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.05.2004р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 20.04.2007р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., 13.05.2008р. переглянуто вирок та змінено покарання зі штрафу на виправні роботи в розмірі 240 годин; 20.05.2011р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 28.11.2011р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 03 грудня 2013 року звільнений умовно- достроково від відбування покарання на строк 1 рік 6 днів; 01.04.2015р. Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; 26.06.2015р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, 1 вересня 2015 року вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області скасований в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок, яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, звільнений з Кременчуцької ВК Полтавської області №69 20 травня 2016 року по відбуттю строку покарання; 03.11.2016р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 20.11.2019р. на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12.11.2019р. умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбуту

частину строком 11 місяців; 01.09.2020р. Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строком на 1 рік 1 місяць, 02.12.2021р. звільнений з Конотопської ВК Сумської області №130 по відбуттю строку покарання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Верховною Радою України, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ та Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII Російську Федерацію було визнано державою-агресором. 24.02.2022 на підставі рішення Президента Російської Федерації збройними формуваннями Російської Федерації, була розпочата військова агресія проти України. До вказаних дій приєдналися також незаконні збройні та воєнізовані формування, створені на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України воєнний стан в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 строком на 90 діб.

02 листопада 2022 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_5 перебував в АДРЕСА_1 , де до нього підійшла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка попрохала купити їй спиртних напоїв та дала йому грошові кошти в сумі 200 грн. з кишені, в якій знаходився мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель Redmi 8А, який в подальшому випав на лавочку. Через деякий час ОСОБА_5 прийшов з магазину та віддав пляшку з горілкою ОСОБА_6 , яка одразу ж пішла до дому.

Виявивши неуважність ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями не спостерігають, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель Redmi 8А, вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/117-22/16429-ТВ від 08.12.2022 складає 3283,33 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 , який обернув на свою користь.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та перебуваючи вдома вийняв з викраденого мобільного телефону сім-картки операторів мобільного зв`язку, які спалив у печі, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 3283,33 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 23 січня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану. Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам його підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим, та призначення узгодженого ними покарання, просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним, потерпілий дав згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , зі згоди потерпілої ОСОБА_6 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 січня 2023 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Хіаоmі» модель Redmi 8А червоного кольору, ІМЕI 1 - НОМЕР_1 , ІМЕІ2 - НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 (розписка від 19.12.2022р.) залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1