Провадження № 1-кп/947/550/22
УХВАЛА

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за об`єднаними обвинувальними актами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.07.2019 року, за № 0000813 від 03.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 про скасування арешту з транспортного засобу марки VOLVO V40CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування заявленого клопотання адвокат зазначив, що 29.04.2020 ОСОБА_6 було подаровано транспортний засіб VOLVO V40CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 Кушнеровій ОСОБА_9 . Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка (ч.ч. 1, 4 ст. 722 ЦК України).

Відтак, право власності на транспортний засіб VOLVO V40CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 виникло у ОСОБА_8 одразу після отримання примірника укладеного договору дарування та ключів від вказаного автомобіля, а саме 29.04.2020.

04.05.2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси накладено арешт на майно, а на саме на транспортний засіб марки VOLVOV40CC, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , з забороною відчуження, розпорядження, використання та користування.

В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_8 є обвинуваченою, або особою, яка в силу закону несе відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Отже, арешт на транспортний засіб марки VOLVOV40CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 був накладений необґрунтовано.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що обвинувачена ОСОБА_6 навмисно уклала вказаний договір дарування з метою переховування майна від можливої подальшої конфіскації або можливого відшкодування потерпілим завданих збитків, оскільки саме в цей день, в день укладення договору дарування у обвинуваченої були проведені обшуки за місцем її проживання, що на думку прокурора, спонукало обвинувачену до вчинення вказаних дій.

Представник потерпілих підтримав думку прокурора, заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Дослідивши заявлене клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 04.05.2020 року накладено арешт на транспортний засіб марки VOLVO V40CC, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , з забороною відчуження, розпорядження, використання та користування, з метою забезпечення конфіскації майна.

Як вбачається з договору дарування транспортний засіб VOLVO V40CC був подарований ОСОБА_8 29.04.2020 року.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка, тобто право власності на транспортний засіб VOLVO V40CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 виникло у ОСОБА_8 відразу після отримання примірника укладеного договору дарування та ключів від вказаного автомобіля, а саме 29.04.2020 року, тобто на момент накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб, майно належало ОСОБА_8 .

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Для автоматизованого обліку транспортних засобів, що використовуються на вулично-дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, та відомостей про їх власників ведеться Єдиний державний реєстр, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно з пунктом 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Так, пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших, прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07 вересня 1998 року, визначено, що документом, який підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, є, зокрема, оформлений в установленому порядку договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовий аналіз вказаних норм права свідчить про те, що правовстановлюючим документом, який підтверджує набуття права власності, є саме договір комісії транспортного засобу та договір купівлі-продажу транспортного засобу, так само як і укладений належним чином договір дарування.

Видане за результатами проведення реєстраційних дій свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу лише підтверджує проведення реєстраційної процедури та внесення до Єдиного державного реєстру МВС відомостей про транспортний засіб і його власника, проте як самостійний документ право власності у особи не породжує.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 16.12.2020 року у справі № 278/3640/18, від 13 лютого 2018 року у справі № 910/11266/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 761/24050/17.

Укримінальному провадженні ОСОБА_8 не лише не є обвинуваченою або цивільним відповідачем, а взагалі не має жодного процесуального статусу, фактично, враховуючи можливість протягом 10 днів зареєструвати право власності на вказаний автомобіль, ОСОБА_8 не змогла реалізувати надане їй за договором дарування від 29.04.2020 року право власності, оскільки вже через 5 днів, а саме 04.05.2020 року було накладено арешт на спірний автомобіль.

У відповідності до ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що на теперішній час, потреба в застосуванні арешту, накладеного ухвалою слідчого судді на транспортний засіб марки VOLVOV40CC, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 відпала, оскільки ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не є обвинуваченою, засудженою, а тому накладення арешту на майно останньої з метою забезпечення конфіскації майна обвинуваченої, не допускається та порушує конституційні права особи, як власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження за об`єднаними обвинувальними актами, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 04.07.2019 року, за № 0000813 від 03.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 04.05.2020 року на транспортний засіб марки VOLVO V40CC, р.н. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1