Справа №295/2794/23
УХВАЛА

Іменем України

20.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2023 року до слідчого судді надійшла указана скарга, у якій ОСОБА_3 послався на те, що 24.02.2023 року за місцем відбування покарання отримав постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Заявник вважає висновок слідчого щодо закриття кримінального провадження передчасним. ОСОБА_3 вказує, що в його заяві було докладно висловлено підстави, з яких вбачається обставина підроблення речових доказів, упакований марлевий тампон зі змивами крові з внутрішньої сторони правих передніх дверцят автомобіля і поміщення замість тампона зі змивами в даний пакувальний матеріал марлевого тампону зі зразками крові учасника ДТП ОСОБА_5 . На останнього заявник та інші учасники ДТП вказували як на особу, що керувала автомобілем під час ДТП. Дане підтверджується, зокрема, відмінними відтисками печаток на пакувальному матеріалі. Як далі слідує зі змісту скарги, одним із доводів заяви ОСОБА_3 було те, що під час слухання справи встановлено, що тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою, у ОСОБА_5 виявлено не було. Наведене підтверджується відповідними експертизами та медичними документами, однак його кров виявлена на внутрішній поверхні передніх правих дверцят автомобіля, при цьому не зафіксовано її кількості, розміру та точне місце розташування, а також у заявника значні сумніви щодо пакування змиву з даних дверцят, чи насправді там знаходився змив з дверцят, чи змив крові при інших обставинах. За словами ОСОБА_3 , це під час слухання справи з`ясовано не було, оскаржувана постанова перевірки та оцінки даних обставин не містить. Інші доводи заяви були про те, що відповідною посадовою особою, яка здійснювала досудове розслідування, було умисно упаковано зразки крові ОСОБА_5 в паперовий пакет, а не поміщено туди змиви крові з внутрішньої сторони передніх пасажирських дверцят для того, щоб направити на експертизу, та довести, що кров належить йому, чим підтвердить, що ОСОБА_5 на момент ДТП сидів не за кермом, як це було насправді, а на передньому пасажирському сидінні, таким чином допомогти йому уникнути кримінальної відповідальності. На вказані обставини вказує те, що при описі речових доказів, зокрема, способу пакування марлевих тампонів зі слідами крові не було описано які відтиски печатки на них були при доставленні їх на експертизу та до їх розпаковування. Крім цього, при огляді об`єктів, що надійшли на дослідження, а саме змивів крові з дверцят автомобіля, було встановлено, що кожен з них упакований в паперовий згорток, а також описані та опечатані. Тільки обидва згортки, в яких запаковані змиви плям бурого кольору з водійських дверцят, опечатані печаткою «ЕКЛ, нерозбірливо МВС, НДЕКЦ при УМВС в Житомирській області». А згорток, в якому міститься марлевий відрізок зі змивами з пасажирських дверцят, містить відтиск печатки «Для довідок *УВС України* Управління внутрішніх справ Житомирської області», тобто відмінна від двох інших і відтиску цього мати не повинна за умов їх одночасного вилучення та проведення однієї, спільної, попередньої експертизи. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вказані обставини не перевірялися, експерти не допитувалися, документи не перевірялися, речові докази в кримінальному провадженні не оглядалися. При необхідності експертизи не призначалися та не проводилися. Не з`ясовано чому саме на речовому доказі згортку, в якому міститься марлевий відрізок зі змивами з пасажирських дверцят, міститься відтиск печатки «Для довідок *УВС України* Управління внутрішніх справ Житомирської області», тобто на тому тампоні, де було виявлено кров ОСОБА_5 , міститься печатка УВС України, а не експертного закладу, який упаковував його після дослідження. На переконання ОСОБА_3 , фактично оскаржувана постанова не містить жодних доказів та обґрунтувань на спростування доводів його заяви, а існують тільки посилання на покази двох свідків у вірогідній формі, які працювали слідчими.

З огляду на викладене у скарзі, ОСОБА_3 просить поновити строк подачі скарги, скасувати постанову від 30.01.2023 року старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, просив розглядати скаргу без його участі.

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив залишити скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження без задоволення.

Слідчий суддя, вивчивши й дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000237, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та за якими надано право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

16.11.2021 року другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/14104/21 від 27.10.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 10.06.2021 року про те, що слідчі під час розслідування кримінального провадження щодо нього по факту ДТП вчинили службове підроблення офіційних документів. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 366 КК України. Дане провадження було зареєстровано за №0000237.

Зі змісту поданої на ім`я ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, заяви про кримінальне правопорушення від 10.08.2021 року слідує, що ОСОБА_3 вбачає в діях посадової особи, що здійснювала досудове розслідування, передбачений, зокрема, статтею 366 КК України склад кримінального правопорушення.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 30.01.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин, при цьому мотивувальна її частина повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Встановлено, що вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2018 року у справі №288/667/13-к, залишеного без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12 червня 2019 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначено покарання за частиною другою статті 286 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий в обґрунтування прийнятого рішення про закриття кримінального провадження послався на зазначений вирок Попільнянського районного суду Житомирської області, в якому йшлось про критичну оцінку показань обвинуваченого ОСОБА_3 , котрі суперечать показанням потерпілої, свідків, матеріалам справи та були надані з метою уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, на думку слідчого, твердження ОСОБА_3 щодо фальсифікації окремих доказів у кримінальному провадженні свого підтвердження в ході судового розгляду провадження за обвинуваченням останнього не знайшли.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті, - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із вимогами п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 30.01.2023 року та матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування проведено необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема, допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вказали, що будь-яких зауважень щодо належності упакування зразків крові та речових доказів від експертів не надходило, під час огляду було проведено змиви, які були належно упаковані у паперові пакети, змиви проводились у присутності понятих.

Під час проведення тимчасового доступу у Попільнянському районному суді Житомирської області до матеріалів досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України (справа №288/667/13-к), встановлено, що у зазначеній справі наявні документи, про які зазначає ОСОБА_3 у своїй заяві, зокрема:

-протокол огляду місця ДТП від 29.07.2012 року, відповідно до якого вилучено змиви плям бурого кольору, які упаковано у паперові конверти;

-висновок експерта №2467 від 25.09.2012 року про проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 ;

-висновок експерта №385 від 08.10.2012 року за результатами судово-імунологічної експертизи чотирьох марлевих тампонів;

-висновок експерта №20-753 від 21.12.2012 року за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи змивів речовини бурого кольору.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

На переконання слідчого судді, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий належним чином мотивував своє рішення та, оцінивши усі зібрані докази, надав оцінку питанням, що обумовлюють закриття кримінального провадження, та є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Зокрема, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим наведено фактичні обставини та відповідні докази, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження. Так, у даному випадку встановлена відсутність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у діях посадової особи, яка здійснювала досудове розслідування №0000026, у зв`язку з чим вказані обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку із іншими доказами у кримінальному провадженні дають підстави прийняти у кримінальному провадженні рішення у відповідності до вимог ст. 284 КПК України, а доводи заявника ОСОБА_3 спростовуються змістом постанови та матеріалами кримінального провадження №0000237.

Додатково слідчий суддя вважає за доцільне зауважити, що обов`язковою ознакою передбаченого статтею 366 КК України кримінального правопорушення «Службове підроблення» є предмет офіційний документ, під яким розуміються документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. З об`єктивної сторони службове підроблення полягає у таких діях, як: 1) складання завідомо неправдивих офіційних документів; 2) видача завідомо неправдивих офіційних документів 3) внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 4) інше підроблення офіційних документів. Суб`єктивна сторона службового підроблення характеризується виключно прямим умислом та злочин вважається закінченим з моменту внесення винним до офіційного документа неправдивих даних, а при видачі документа з моменту його передачі зацікавленій фізичній і юридичній особі.

Аналізуючи заяву про кримінальне правопорушення від 10.08.2021 року та скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчим суддею звернуто увагу, що у даних документах заявником ОСОБА_3 фактично поставлено під сумнів допустимість ряду висновків експертиз, покладених в основу обвинувального вироку суду.

Згідно зі ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 89 КПК України передбачено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

У свою чергу колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_3 не знайшла будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд першої інстанції поклав в обґрунтування вироку, в тому числі висновків комісійних, комплексних експертиз, про що колегією суддів було зазначено безпосередньо в ухвалі від 12.06.2019 року.

Таким чином із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення істини у справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку відсутності в діях слідчих ознак кримінального правопорушення, постанова прийнята з дотриманням вимог ст. 284 КПК України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Статтею 304 КПК України визначений десятиденний строк подання скарги на постанову слідчого, який починається з дня отримання особою її копії.

При цьому скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Зважаючи на викладені у скарзі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, зазначену у супровідному листі дату направлення слідчим постанови про закриття кримінального провадження заявнику, а також відсутність у матеріалах скарги та кримінального провадження доказів часу одержання оскаржуваної постанови безпосередньо особою, яка подала скаргу, слідчий суддя вважає за доцільне поновити ОСОБА_3 строк подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 40, 91, 92, 110, 117, 284, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні (перебувають під вартою) з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя