Справа № 214/2037/22
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2022 року колегія суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

за участю захисника - ОСОБА_6

за участю обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, ст.115 ч.2 п.1 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: запобіжний захід у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_7 продовжити строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання вказує наступне. Херсонською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні, обвинувальний акт у якому перебував на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області. Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2020 в період часу з 20:00 год. до 21:50 год. (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим) ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також знаходились ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реалізуючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин із останніми, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, витягнув з-за поясу ніж та наніс ним один удар в область шлунку ОСОБА_8 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину з пошкодженням шлунку, гематома кореня брижі тонкої кишки, яка виникла від дії колото-ріжучого предмету, не виключено, 22.11.2020, згідно висновку судово-медичної експертизи № 5 від 29.01.2021 року вказані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого умислу на умисне вбивство двох осіб, дістав ще один ніж з-за поясу та наніс ним один удар потерпілому ОСОБА_9 у грудну клітину зліва, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, проникаючої в ліву плевральну порожнину, яка ускладнилась лівобічним гемотораксом, яка виникла від дії колото-ріжучого предмету, не виключено, 22.11.2021, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4 від 29.01.2021 року вказані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, однак ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки дії ОСОБА_7 були припинені ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_9 . Зазначає, що таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Статтею 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, якщо ліквідовано суд або визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Відповідно до розпорядження Верховного суду України від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, у кримінальних провадженнях, що були під територіальною юрисдикцією Херсонського міського суду Херсонської області, визначено підсудність за Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності , в міру своєї вини, кожен невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Зазначає, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст.115 ч. 2 п.1 КК Українипідтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які будуть досліджені у суді під час судового розгляду по суті. Зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт. Велика Олександрівка, Великоолександрівського району, Херсонської області, українець, громадянин України, не одружений, утриманців не маючий, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, офіційно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий. Вказує, що під час розгляду Херсонським міським судом строк тримання під вартою обвинуваченого продовжувався, в останнє - ухвалою від 15.02.2022, у зв`язку з чим виникла необхідність у його продовженні. Зазначає, що на даному етапі судового розгляду ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину проти життя особи, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічного позбавлення волі, при цьому раніше притягався до кримінальної відповідальності, що у сукупності дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може перешкоджати судовому розгляду шляхом неявки в судове засідання з огляду на покарання, яке передбачене інкримінованою статтею, або продовжити вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого). Серед обставин, які враховуються при продовженні застосованого запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України). Зазначає, що неповнолітніх дітей, дружини або утриманців у ОСОБА_7 немає, до затримання працівниками поліції, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків. Наполягає, що крім того, існує ризик впливу обвинуваченого на свідків, які на даний час не допитані, оскільки свідки проживають неподалік від останнього місця проживання обвинуваченого. За таких обставин, обґрунтованим вважає продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 . Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду та від виконання процесуальних обов`язків, перешкодити встановленню істини у справі, вважає, що відсутні підстави щодо зміни відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважаю доцільно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання та підтвердив його зміст.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання пі вартою, пояснив, що буде з`являтися до суду. При яких обставинах ОСОБА_9 були завдані тілесні ушкодження не знає.

Захисник у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, просить змінити запобіжний захід не домашній арешт. Також просить суд взяти до уваги, що справа розглядається тривалий час, у обвинуваченого мається житло.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002720 від 23.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.1 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду від 15.02.2022 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 строком на два місяці до 05 червня 2022 року включно.

Починаючи з 06 березня 2022 року і по теперішній час матеріали №0002720 від 23.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.1 КК України, в межах якого подано клопотання про продовження строків тримання його під вартою, до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з Херсонського міського суду Херсонської області не передані.

Отже судовий розгляд даного кримінального провадження протягом більше, ніж півроку не здійснюється по суті, у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження у Саксаганському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, якому відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 06.03.2022 року №1/0/9-22 визначено підсудність справ Херсонського міського суду Херсонської області.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 з наступними змінами і доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень п. 39 рішення ЄСПЛ у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

У справі «Куроченко та Золотухін проти України», Заяви № 20936/16 та № 53257/16, (пункти 113-117), Європейський суд з прав людини, встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції за таких обставин.

У справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), пункт 25) встановлено, що національне законодавство України не передбачає жодної процедури звернення із заявою про відновлення втрачених матеріалів справи у ситуаціях, коли не було ухвалено вироку суду (див. Пункт 60).

З цієї причини національні суди ніколи не розглядали суть справи заявника та не досліджували можливість відновлення матеріалів справи, навіть з джерел, вказаних заявником у цьому Суді (див. пункт 96). Суд також вважає переконливим аргумент заявника, що це виключило можливість зняти пред`явлені проти нього обвинувачення та закрити провадження (див. Пункт 97).

Так само, це перешкодило органам державної влади перевірити, чи відповідало суспільним інтересам продовження розгляду кримінальної справи щодо заявника за відсутності будь-яких перспектив прогресу у цьому провадженні і чи переважав такий інтерес шкоду, заподіяну заявнику продовженням провадження.

Суд пам`ятає, що забезпечення поваги до конвенційних прав заявника вимагало внесення законодавчих або інших еквівалентних змін до національної нормативно-правової бази. Однак Суд вважає, що національні органи влади мали провести таку перевірку, оскільки другий заявник, на відміну від першого заявника та заявника в рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), не був визнаний винним судами будь-якої інстанції та обвинувачувався у вчиненні відносно менш тяжкого злочину, який, як вбачається, безпосередньо не впливав на права третіх сторін за статтями 2 та 3 Конвенції.

Отже, за відсутністю матеріалів кримінального провадження та інформації про їх наявність в Херсонському міському суді Херсонської області, в якому перебували матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , судовий розгляд кримінального провадження по суті, є неможливим. Крім того, з виходячи зі змісту доданих до клопотання документів, якими прокурор обґрунтовує своє клопотання, а саме витягу з ЄРДР та копії ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2022 року якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до 15 квітня 2022 року включно, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, обставини, передбачені ст.194 КПК України, в тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому колегія суддів враховує, що з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження прокурор до суду не звертався, а обвинувачений понад шість місяців перебуває у стані невизначеності щодо своєї справи, оскільки законодавством не врегульовано питання дій органів державної влади (судів, прокуратури) за вказаних обставин.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.193, 331 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Судді: ОСОБА_13

ОСОБА_14