Провадження № 1-кп/344/676/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

06.06.2018 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 7 років позбавлення волі;

11.06.2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17 000 гривень;

12.05.2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 30 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, 12.06.2021 року, близько 16 год., ОСОБА_5 перебуваючи біля храму Царя Христа УГКЦ, який розташований по вул.Новаківського, у м.Івано-Франківську, біля огорожі побачив сумку білого кольору, яка належала потерпілій ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно викрав жіночу сумку білого кольору, у якій знаходився мобільний телефон марки «OnePlus 3», моделі «3TA3000», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/109-21/6763-ТВ від 29.06.2021 року становить 2663 гривні.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2663 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив, що проходячи повз храм побачив на огорожі жіночу сумку, яку викрав та в подальшому, оглянувши її вміст, саму сумку викинув, а мобільний телефон, який в ній знаходився здав у ломбард, а отримані кошти витратив на власні потреби. На даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свою поведінку, просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, 21.02.2022 року подала до суду клопотання, відповідно до якого просила розгляд кримінального провадження проводити без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила покарання обрати на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом дізнання кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд вважає дану кваліфікацію правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, його молодий вік, стан здоров`я, те, що він звертався на амбулаторний прийом в КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР 20.10.2020 року з приводу акцентуації характеру за змішаним типом, розладів психіки та поведінки не виявлено, потреби в наданні психіатричної допомоги немає, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, майновий стан, оскільки він офіційно не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, особу винного, його ставлення до вчиненого, щире каяття, беручи до уваги обставини справи, думку прокурора та захисника, які просили призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді арешту, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 12.05.2022 року, яким його було засуджено за ч.2 ст.389 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць 30 днів.

Виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На підставі наведеного, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання за правилами, передбаченими ч.1, ч.4 ст.70 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст. 373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 , шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2022 року більш суворим за даним вироком, остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання.

Речовий доказ «DVD+R» диск із маркуванням VIDEX Excellenti із відеофайлами камери внутрішнього спостереження, який постановою слідчого від 21.06.2021 року визнано речовим доказом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_7