Провадження № 1-кс/761/159/2023
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Петролайн" (), про скасування арешту накладеного постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 25.03.2022 року, в межах кримінального провадження № 0000152 від 23.03.2022 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що 25.03.2022 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури, в межах кримінального провадження № 0000152 від 23.03.2022 рокунакладено арешт на майно, яке було вилучене 24.03.2022 у ході обшуку на території ПАТ "Дослідно-експериментальний завод №20 цивільної авіації" , за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 92Б, а саме: модуль зберігання палива тип 113М-Д-111-5 заводський номер 654, об`єм 5 куб., дата виготовлення 12/2021 та модуль зберігання палива тип 113М-9-111-10 заводський номер 663, об`єм 10 куб., дата виготовлення 12/2021.

Заявник зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з постанови прокурора, арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених, зокрема, статтями 170, 173 цього Кодексу, - такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доводи заявника, викладені в клопотанні, стосовно того, що арешт накладено необгрунтовано, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження, а також факт не доведення необґрунтованості застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не надання доказів того, що відпали підстави для накладення зазначеного арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Також слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Петролайн" (), про скасування арешту накладеного постановою заступника керівника Київської міської прокуратури від 25.03.2022 року, в межах кримінального провадження № 0000152 від 23.03.2022 року- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1