Справа № 740/149/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/225/23
Категорія - заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін провадження

засудженого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції з Державною установою «Закарпатська УВП №9» апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою залишена без задоволення заява адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироків Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2017 року та апеляційного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року, яким ОСОБА_6 засуджений за п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, за нововиявленими обставинами, з тих підстав, що жоден із досліджених судом доводів, наведених в заяві захисника, не є нововиявленими обставинами в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, адже всі наведені у заяві факти були відомі стороні обвинувачення, стороні захисту та суду на час судового розгляду та ухвалення вироків, що вказує на відсутність нововиявлених обставин, які б давали підстави для перегляду вироків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами наведені такі суттєві відомості, які впливають на законність прийнятого судом рішення про визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказує на те, що ОСОБА_6 посилається саме на ті обставини, які досліджувались судами, отже є нововиявленими та такими що підтверджують його невинуватість. Захисник вважає, що з метою уточнення обставин того,чи бачили свідки,як саме ОСОБА_6 наносив удари потерпілим мають бути допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші. Крім того, суд має переглянути питання належності в якості доказу протоколу огляду місця події, який був проведений з порушеннями вимог ч. 2 ст. 237 та ч. 2 ст. 234 КПК України,без дозволів власників помешкань, з цих же підстав не може бути належним доказзом і протокол слідчого експерименту від 12.01.2015.

Захисник вертає увагу і на ту обставину, що під час проведення огляду житла на свідка ОСОБА_12 , яка є дружиною його підзахисного чинився тиск з боку працівників поліції, їй не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України.

Версія засудженого про те,що до вбивства може бути причетний його брат ОСОБА_13 взагалі не перевірялась, його кров не була предметом дослідження експертів. При цьому, взагалі залишено поза увагою ту обставину,що ОСОБА_6 був взутий у валянки з гумовими чунями, якими не міг спричинити такі тілесні ушкодження, оскільки для цього треба було бути взутим у важке взуття, яким можуть бути військові берці або чоботи, саме в такі і був взутий ОСОБА_13 . Безпідставними вважає твердження експерта ОСОБА_14 про те, смертельні тілесні ушкодження могли бути спричинені таким взуттям, у яке був взутий ОСОБА_6 (гумові валянки), оскільки експерт не досліджувала це або аналогічне взуття.

Родичі засудженого, його мати, молодший брат та невістка чули від ОСОБА_13 , як у спілкуванні під час сварок він погрожував, що зробить з ними те, що зробив у с. Вертіївка (місце де відбулось вбивство). Диск з відеозаписом слідчого експерименту є сфальсифікованим та змонтованим, оскільки в матеріалах відсутній оригінал та очевидна невідповідність у часі між проведенням слідчої дії та часом вказаним на записі. У судовому засіданні ОСОБА_6 доповнив, що на заяві про згоду на проведення огляду домогосподарства підпис не його дружини.

На переконання захисника, всі викладені обставини свідчать про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1,13 ч. 2 ст. 115 КК України, а судове рішення про залишення без задоволення заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами є безпідставним.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили про скасування судового рішення з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п 1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, з призначенням покарання у виді 15 років позбавлення волі.

15 березня 2018 року колегія судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області скасувала вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2017 в частині призначеного покарання та ухвалила в цій частині новий вирок, яким призначила ОСОБА_6 за п.п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції був залишений без змін.

За результатами касаційного перегляду 11 грудня 2018 року колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду змінила вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2017 року та вирок апеляційного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вирок чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду під час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Окрім цього, законодавцем визначні строки на звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Так, частиною 1 статті 461 КПК України визначено, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами може бути подана протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Як видно з поданої захисником заяви та змісту апеляційної скарги, в них не вказано ніяких обставин, які б можна було вважати нововиявленими.

У своїй заяві захисник вказує на те, що не були допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та інші з метою уточнення обставин чи бачили вони, як ОСОБА_6 наносив удари потерпілим, чи бачили на засудженому, його одязі кров, чи були вони присутні під час бійки, якщо були, то чи можуть вони стверджувати, що смерть потерпілих наступила саме від дій засудженого.

Другим пунктом захисником звертається увага на незаконність проведення огляду місця події, оскільки органом досудового слідства не було отримано дозволів власників цих домогосподарств, з цих же підстав просить визнати недопустимим доказом і протокол слідчого експерименту.

Крім того, нововиявленою обставиною, на думку захисника, є той факт, що під час огляду домогосподарства АДРЕСА_1 . Працівниками поліції чинився тиск на дружина засудженого ОСОБА_12 , в її бік висловлювались погрози та застосовувались спецзасоби. Змусили підписати якість папери, на яких побудована вся справа, при цьому, не роз`яснили положення ст. 63 Конституції України, що вона має право не надавати свідчення по відношенню до свого чоловіка.

Не перевірено версію про причетність до вбивства брата засудженого ОСОБА_13 , не досліджено його крові, домішки якої могли бути виявлені на речах, вилучених під час огляду трупа ОСОБА_15 , оскільки ОСОБА_6 ушкоджень не мав, джерела зовнішньої кровотечі у нього не було, тому домішок його крові на вилучених речах не могло бути виявлено.

Безпідставними вважає показання експерта в тій часині, що смертельні удари потерпілим могли бути нанесені гумовими валянка, в які був взутий ОСОБА_6 , оскільки взуття на експертизу не надавалось та експертом це питання не досліджувалось. Переконаний, що виявлені тілесні ушкодження могли бути спричинені виключно важким взуттям, в яке був взутий ОСОБА_13 .

Стверджує про те, що диск з відеозаписом слідчого експерименту був сфальсифікований та змонтований, що має бути враховано під час перегляду за нововиявленими обставинами.

Так само вважає, що суд має врахувати пояснення родичів ОСОБА_6 , які чули як в ході сварок ОСОБА_13 погрожував вчинити з ним те, що і в селі Вертіївка, а це місце вчинення вбивства, за яке засуджений його підзахисний.

Усі пункти заяви захисника у розумінні положень кримінального процесуального закону не можуть бути нововиявленими обставинами, як він намагається переконати.

Вказані в заяві обставини були предметом перевірки під час апеляційного та касаційного розглядів, але не знайшли свого підтвердження. Про існування цих фактів засудженому, стороні обвинувачення та суду було відомо на час судового розгляду та ухвалення вироку, тому вони не можуть вважатись нововиявленими.

Так, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та інші, будучи приведеними до присяги та попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, допитувались в суді першої інстанції та надали відповіді на питання усіх учасників краніального провадження.

Саме ті показання, які свідками надавались в судовому засіданні, а не під час досудового слідства, були покладені в основу вироку.

При цьому, під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_12 вказувала на те, що її чоловіка ОСОБА_6 була кровотеча під носом, що спростовує твердження захисника про відсутність зовнішніх кровотеч у його підзахисного. Походження домішків крові, виявлених в слідах на светрі, сорочці, футболці, штанах та шкарпетках, вилучених під час огляду трупу ОСОБА_15 , не виключається від ОСОБА_6 .

Більш того, під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій обвинуваченим та його захисником висловлювалась версія про можливу причетність до вбивства брата засудженого ОСОБА_16 , однак, в ході судового розгляду ця версія була спростована сукупністю зібраних доказів, які беззаперечно підтверджували, що вбивство двох чоловіків вчинив саме ОСОБА_6 . Відповідно до роздруківки телефонних розмов та даних опрацювання технічної інформації про з`єднання абонента, ОСОБА_17 з`явився в с. Вертіївка о 23 годині 19 хв., на цей час потерпілі вже були мертві, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи, та виключає можливість його причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердила висновки судово-медичних експертиз та вважала, що ногами взутими у валянки з чунями можна було спричинити такі тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілих. Усі доводи в заяві захисника ОСОБА_7 не спростовують висновків експерта, а є лише його припущеннями, направленими на те, щоб спростувати викладені експертом відомості.

Крім того, висновок експерта не є єдиним доказом у кримінальному провадженні, не має наперед встановленої сили, викладеним у вироку висновкам суд надав оцінку в сукупності з іншими доказами, здобутими у кримінальному провадженні.

Протокол огляду будинку АДРЕСА_1 та отримані в ході його проведення відомості були визнані судом недопустимими доказами та не приймались до уваги при постановленні вироку, з цих же підстав судом не приймався до уваги і відеозапис слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 від 12 січня 2014 року, тому в цій частині доводи заяви захисника про перегляд вироку за нововиявленими обставини взагалі не приймаються до уваги та не підлягають розгляду, оскільки немає необхідності оскаржувати ті фактичні дані, які і так визнані такими, що отримані всупереч вимогам кримінального процесуального закону.

Всі ці обставини були перевірені під час апеляційного та касаційного розгляду, не знайшли свого підтвердження і вирок суду в частині визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначеної йому міри покарання був залишений без змін.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, окрім іншого зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Зі змісту заяви захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та його апеляційної скарги вбачається, що сторона захисту просить надати оцінку тим доказам,які раніше вже були досліджені, скасувати постановлене відносно засудженого судове рішення, при цьому нововиявлених обставин в заяві не наводить. Вказує лише на ті обставини, які знаходились у матеріалах кримінального провадження та були відомі суду першої інстанції під час постановлення вироку, а тому не можуть вважатись нововиявленими.

Отже, коли не було встановлено нововиявлених обставин, а сторона захисту домагається перегляду прийнятого судового рішення виключно заради відстоювання своєї точки зору щодо надання нової оцінки вже існуючим та перевіреним у судовому засіданні доказам, колегія суддів не знаходить законних підстав для задоволення апеляційної скарги та заяви про перегляд судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424, 459 - 467 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2022 року про відмову у перегляді вироку суду за нововиявленими обставинами, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20