УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року

м. Харків

справа № 638/6088/22

провадження № 1-кс/638/320/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обгрунтованість підозри у кримінальному провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України,

у с т а н о в и в :

03 лютого 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обгрунтованість підозри у кримінальному провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року, в частині кваліфікації дій за частиною першою статті 263 КК України, як незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за епізодом від 24 жовтня 2022 року стосовно дій щодо військового багнет-ножа моделі «6X4» до автоматів АКМ та АК-74, як незаконну.

Скарга обгрунтована тим, що в провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється старшим слідчим СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 . Учасниками вказаного кримінального провадження з боку сторони захисту є підозрюваний ОСОБА_5 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 .

15 січня 2023 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року було повідомлено про підозру за частиною першою статті 263 КК України, кваліфікація діяння - незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Наразі підзахисному інкримінується 2 епізоди, начебто, протиправної діяльності за вказаним діянням.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 січня 2023 року у справі № 638/6088/23 підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму. Вказане судове рішення, у тому числі, ґрунтувалось на твердженні щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним діяння, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, тобто незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

В обгрунтування даного судового рішення були покладені доводи cтаршого слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджені з процесуальним керівником прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , викладені останніми у відповідному клопотанні, які зводяться до того, що наявність обгрунтованої підозри вчинення підозрюваним діяння, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, як незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, повністю підтверджена.

На думку скаржника, погодитись з рішенням старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженим з процесуальним керівником прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 , що викладено останніми у повідомленні про підозру від 15 січня 2023 року та зводиться до діяння, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, як незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, у повному обсязі не можна через наступне.

Як вбачається з рішення слідчого - повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року, дії ОСОБА_5 за епізодом від 24 жовтня 2022 року за фактом збуту, в тому числі, військового багнет-ножа моделі «6X4» до автоматів АКМ та АК-74, були кваліфіковані стороною обвинувачення як незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу (частиною першою статті 263 КК України).

Втім, відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи холодної зброї № СЕ-19/121-22/14218-ХЗ від 02 листопада 2022 року, військовий багнет-ніж моделі «6X4» до автоматів АКМ та АК-74. відноситься до бойової клинкової холодної зброї колючо-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом.

При цьому, приписами частини другої статті 263 КК України носіння, виготовлення, ремонт або збут кинджалів, фінських ножів, кастетів чи іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу - караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк від двох до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, діяння у вигляді незаконного зберігання, збуту холодної зброї без передбаченого законом дозволу (частина друга статті 263 КК України) є нетяжким злочином за приписами частини четвертої статті 12 КК України.

З огляду на вказане, захисник ОСОБА_4 вважає, що дії ОСОБА_5 за епізодом від 24 жовтня 2022 року за фактом збуту, зокрема, військового багнет-ножа моделі «6X4» до автоматів АКМ та АК-74 були помилково кваліфіковані стороною обвинувачення як незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу (частина перша статті 263 КК України), у той же час, коли правильною кваліфікацією вказаного діяння є незаконне зберігання, збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу (частина друга статті 263 КК України).

Таким чином, повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_5 в частині кваліфікації дій за частиною першою статті 263 КК України, як незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за епізодом від 24 жовтня 2022 року стосовно дій щодо військового багнет-ножа моделі «6X4» до автоматів АКМ та АК-74, не відповідає вимогам п.п. 4, 5 частини другої статті 278 КПК України, у зв`язку із чим, на думку скаржника, підлягає скасуванню.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , скаргу підтримав та просив її задовольнити, з наведених у ній підстав.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував. Зазначив, що доводи скарги є безпідставними та необгрунтованими, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити. Крім того, вказав на те, що пунктом 10 частини першої статі 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Однак, такий встановлений процесуальний строк захисником не дотримано. Так, 15 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою 03 лютого 2023 року, тобто до спливу двох місяців з дня повідомлення особи про підозру.

Також зазначив, що жодних процесуальних порушень, як органом досудового розслідування, так і прокурорами у кримінальному провадженні допущено не було, письмове повідомлення про підозру є законним та ґрунтується на достатніх доказах, зібраних під час досудового розслідування.

Старший слідчий Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час, дату, місце судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши доводи особи, яка подала скаргу, підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали справи та документи, додані до скарги, оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує доводи скаргу, оглянувши надані матеріали кримінального провадження, доходить такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у порядку, передбаченому КПК України (п. 18 частина перша статті 3 КПК України). У межах судового контролю слідчий суддя здійснює розгляд скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, відповідно до статті 303 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентованою главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 303 КПК України передбачено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

За змістом статті 306 КПК України слідчим суддею місцевого суду розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною першою статті 263 КК України, кваліфікація діяння - незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись із зазначеним документом, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Як вбачається зі змісту скарги, підставами для скасування повідомлення про підозру заявник вважає невідповідність викладених у ньому висновків фактичним обставинам та інкримінованим особі діянням, а саме, неправильною юридичною кваліфікацією дій підозрюваного.

Положення кримінального процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 частина перша статті 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (частина п`ята статті 9 КПК України).

Так, згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповіднодо п. 13 частини першої статті 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підозра - це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням із прокурором), яке ґрунтується на зібраних доказах під час досудового розслідування та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення з повідомленням про це такій особі та із роз`ясненням її прав та обов`язків.

Окрім того, під повідомленням про підозру також можна розуміти кримінальне процесуальне рішення слідчого, прокурора, яке приймається в обов`язковому порядку у випадках затримання особи за підозрою в учиненні кримінального правопорушення або наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення в письмовій формі й тягне за собою набуття особою, щодо якої воно прийняте, процесуального статусу підозрюваного.

Отже, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

Разом з тим, вдаватися до аналізу обґрунтованості доказів по справі на даній стадії кримінального процесу буде передчасним.

Згідно з частиною першою статті 42 КПК України підозрюваним є 1) особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, 2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Таким чином, аналіз змісту частин першої статті 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Передумовою наявності обґрунтованості підозри є здійснення відповідного письмового повідомлення особі про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, яке має бути здійснено належною уповноваженою особою у порядку, передбаченому законом.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено статтею 278, випадки повідомлення про підозру передбачені статтею 276, зміст повідомлення про підозру статтею 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Згідно з п. 3 частини першої статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи в учиненні кримінального правопорушення.

Згідно із статтею 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (стаття 278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (стаття 279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень статті 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень статті 303 частини першої п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (стаття 89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21 липня 2011 року)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

З огляду на це, логічним є висновок, що чинний КПК України насамперед вирізняє повідомлення про підозру як окремий письмовий процесуальний документ. При цьому положеннями статті 278 КПК України окремо регулюється процедура вручення особі повідомлення про підозру та обовязок роз`яснення прав підозрюваного.

Таким чином, системний аналіз указаних вище положень КПК України вказує на те, що поняття «повідомлення про підозру» розуміється у чинному КПК України, саме як окремий процесуальний документ, а не як дія (процедура, процес), оскільки для цього у чинному КПК законодавцем вжито інший термін «вручення повідомлення про підозру».

При цьому повідомлення про підозру - процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності в органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення та є поєднаним із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності в них повноважень на прийняття такого рішення.

Вважаю, інші порушення слідчим чи прокурором норм КПК допущені після складання повідомлення про підозру не можуть бути підставою для скасування підозри, оскільки вони тягнуть за собою інші передбачені КПК процесуальні наслідки.

Враховуючи це, чинним КПК України передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень статті 277 КПК України.

Слідчий суддя і суд мають діяти лише на підставі, у межах, і у спосіб, визначений законом, а відступ від цього правила має зумовлюватися виключними підставами, оскільки це може порушувати існуючий баланс між суспільним інтересом щодо необхідності ефективного здійснення досудового розслідування і правом особи на ефективний захист в межах кримінального провадження.

Частиною першою статті 279 КПК України визначено, що у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Таким чином на процедуру зміни раніше повідомленої підозри поширюються положення, які регулюють складення та здійснення повідомлення про підозру особі вперше і процесуальні дії та рішення, які здійснюються у зв`язку з повідомленням про підозру, у тому числі зміна підозри можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Частина п`ята статті 9 КПК України передбачає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, як сказано в рішенні Європейського суду з прав людини, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обґрунтованою є підозра за наявності таких принципових обставин: 1) врученого письмового повідомлення про підозру з обов`язковим посиланням на докази вчинення особою кримінального правопорушення; 2) наявності в матеріалах кримінального провадження доказів, що підтверджують учинення особою кримінального правопорушення; 3) доведення перед судом вагомості й достатності наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення; 4) оцінювання судом доказів учинення особою кримінального правопорушення.

Вимога достатності доказів до моменту притягнення особи до кримінальної відповідальності означає, що в розпорядженні слідчого повинна бути така сукупність доказів, яка, будучи неповною, приводить тим не менше до обґрунтованого висновку про винуватість особи, котра притягується, і виключає в цей момент розслідування протилежного висновку.

У даному випадку, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, з якими сторона захисту пов`язує вимоги поданої скарги, в межах передбаченої компетенції, слідчий суддя вважає, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 відповідає зазначеним вище вимогам з огляду на таке.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, повідомленої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року, за частиною першою статті 263 КК України, слідчий суддя вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (за критеріями, наведеними у справах «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», «Selahattin Demirtas v. Turkey», п.161; «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», п.88; «Erdagoz v. Turkey», п.51).

Наведені органом досудового розслідування факти у повідомленні про підозру ОСОБА_5 від 15 січня 2023 року потенційно можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення за наведених обставин, оскільки вимога розумної підозри підтверджується наявністю сукупних доказів, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_5 із наведеними у ній обставинами, в контексті її розуміння ЄСПЛ.

Як вбачається із повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року, в ньому вказані зміст підозри, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Вказане повідомлення складене відповідними посадовими особами згідно визначених законом повноважень, здійснено повідомлення та вручення підозри, про що свідчить особистий підпис підозрюваного та його захисника на підставі зібраних доказів, що є достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Твердження сторони захисту з приводу того, що відсутнє підтвердження відповідними доказами у діях особи певних обов`язкових елементів конкретного злочину, за якими, відповідно, його дії було кваліфіковано, слідчий суддя вважає такими, що не відповідають стадії провадження, оскільки їх оцінка не входить до компетенції слідчого судді, оцінку яким з точки зору їх належності та допустимості має надати суд під час розгляду по суті.

Як вбачається зі змісту підозри, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 жовтня 2022 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи умисно та маючи корисливий мотив, зустрівся із ОСОБА_9 поблизу з перехрестям вулиць 23 Серпня та Отакара Яроша в м. Харкові, де отримавши 84 000 гривень від ОСОБА_9 , незаконно збув автомат АК-74 калібру 5,45х39 АК із заводським номером НОМЕР_1 , який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-22/14219-БЛ від 03 листопада 2022 року є бойовою нарізною вогнепальною зброєю придатною до стрільби, виготовлений промисловим способом; 90 патронів, які відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-22/14219-БЛ від 03 листопада 2022 року є боєприпасами - бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.

Таким чином, обгрунтованість підозри за частиною першою статті 263 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування достатніми доказами.

У свою чергу, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини підлягають перевірці та оцінці у сукупності і взаємному зв`язку з іншими доказами у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, що є повноваженнями сторони обвинувачення.

Натомість, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може лише, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21 липня 2011 року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, на даний час правових підстав казати про невідповідність змісту підозри вимогам статті 277 КПК України немає. Сутність повідомлення про підозру дає підстави стверджувати те, що ця підозра є обґрунтованою, а саме письмове повідмолення є законним, вмотивованим та відповідає зазначеним вимогам. У свою чергу, зміна змісту підозри під час досудового розслідування, конкретизація обставин кримінального правопорушення з урахуванням оцінки здобутих під час розслідування доказів, питання правової кваліфікації дій підозрюваного тощо є прерогативою слідчого, прокурора, які, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

Крім цього, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри раніше вже була предметом розгляду, зокрема під час вирішення слідчим суддею розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Так, у своїй ухвалі слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри за частиною першою статті 263 КК України підтверджується наданими до клопотання доказами.

Слід зауважити, що ті доводи цієї скарги захисника, які фактично зводяться до питань доведеності вини, оцінки доказів, у тому числі їх належності і допустимості, та правильності кваліфікації дій підозрюваного, є суто дискреційними повноваженнями слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Суд звертає увагу, що питання про узгодженість викладення фактичних обставин справи та правової кваліфікації кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду на досудовому розслідуванні, оскільки на цій стадії слідчий суддя не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Крім того, питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. З огляду на це сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів будуть перевірятися, оцінюватися в ході судового розгляду, що на теперішній час не дає підстав для скасування підозри.

Водночас, повідомлення про підозру у кримінальному провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України відповідає вимогам чинного законодавства.

Разом із тим, слід звернути увагу, що частиною першою статті 279 КПК України передбачено, у разі виникнення підстав для повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.

З відомостей, що наявні в матеріалах судового, так і кримінального провадження вбачається, що повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року складене і здійснене старшим слідчим СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , що в цілому відповідає вимогам, зазначеним в статтями 277-279 КПК України.

При цьому повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року здійснено у спосіб, визначений частиною першою статті 278 КПК України.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України та статті 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Проте це питання може бути вирішене лише під час судового розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що доводи захисника та підозрюваного, зазначені у скарзі та поясненнях, наданих під час її розгляду, про те, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, не доведені. Так само не наведено обгрунтованих даних, які б спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року. Водночас сторони були почуті та їх аргументам в межах предмету розгляду даної скарги надано відповідну оцінку.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає порушень гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод прав ОСОБА_5 , як особи, яку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, оскільки зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 15 січня 2023 року відповідає вимогам статті 277 КПК України та при врученні повідомлення слідчим в цілому були дотримані вимоги статей 278, 279 КПК України, і воно було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а відтак слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність безумовних правових підстав, зазначених стороною захисту, для скасування письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України.

Крім того, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 116 КПК України визначено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно з положеннями пункту 10 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Отже, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 частини першої статті 303 КПК України.

Разом із тим, повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути оскаржене протягом строку досудового розслідування, починаючи з моменту спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Відповідне обмеження в часі щодо оскарження повідомлення про підозру є безальтернативним.

Оскарження повідомлення про підозру до спливу вказаного строку положеннями статті 303 КПК України не передбачено.

Як встановлено судом, у провадженні СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001566 від 04 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною першою статті 263 КК України, кваліфікація діяння - незаконне зберігання, збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись із зазначеним документом, 03 лютого 2023 року захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, тобто до спливу двох місяців з дня повідомлення особи про підозру.

Інші доводи, викладені у скарзі, не є такими, що беззаперечно свідчать про невідповідність прийнятого процесуального рішення - повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року.

Дослідивши матеріали скарги, надані слідчим матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, підозрюваного та прокурора, судом не встановлено правових підстав для скасування повідомлення про підозру у зв`язку з порушенням вищезазначених процесуальних норм, які б могли свідчити про неправомірність повідомлення про підозру з моменту його здійснення або про її необгрунтованість.

Таким чином, суд вважає, що слідчим було дотримано вимоги статті 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримано вимоги статей 276-278 КПК України щодо порядку повідомлення про підозру.

Враховуючи вищевикладене, та, водночас, зважаючи на недотримання стороною захисту положень чинного законодавства стосовно строку звернення до суду зі скаргою, а саме, що на досудовому провадженні повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру можуть бути оскаржене лише після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для скасування повідомлення про підозру від 15 січня 2023 року, а тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 303-307, 309, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обгрунтованість підозри у кримінальному провадження № 0001566 від 04 жовтня 2022 року за частиною першою статті 263 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20 лютого 2023 року о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1