Провадження по справі № 1-кп/522/46/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/10716/22 (провадження 1-кс/947/4693/22) в рамках кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України, поданого в порядку ст. 174 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000090 від 04.04.2022 року, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , до суду надійшло клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/10716/22 (провадження 1-кс/947/4693/22) в рамках кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року, на транспортний засіб «HYNDAI VERACRUZ», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_3 , яке він в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Обґрунтовуючи подане клопотання заявник вказав на те, що 15.11.2022 року ОСОБА_3 стало відомо про те, що 14.06.2022 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 постановлено ухвалу, якою накладено арешт на вилучений 07.06.2022 року в ході обшуку вказаний транспортний засіб. Крім того, вказану ухвалу про накладення арешту ОСОБА_3 не отримувала. Наразі, останній про підозру не повідомлено, її причетність до вчиненого кримінального правопорушення, як версія, не розглядається, вона не є учасником будь-якого кримінального провадження та до неї не заявлені будь-які майнові вимоги з боку учасників кримінального провадження та третіх осіб, на місці вчинення кримінального правопорушення вона не перебувала. Вона є добросовісним власником вказаного автомобіля, та майно перебуває у її власності на законних та ніким не оспорюваних підставах. Окрім того, на даний час зазначений автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, снігу, дощу, температурних перепадів, не здійснюється його поточне технічне обслуговування, що негативно впливає на технічний стан автомобіля та може призвести до його псування. Також, автомобіль не містить на собі слідової (доказової) інформації, всі необхідні слідчі дії з використанням автомобіля вже були проведені.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про скасування арешту та просив залишити його без розгляду, оскільки вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом. Крім того, вказав, що чоловіку ОСОБА_3 ОСОБА_9 , повідомлено про підозру 17.06.2022 року за ч. 3 ст. 201-2 КК України та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси (справа №947/10716/22, провадження №1-кс/947/4643/22) матеріали кримінального провадження стосовно останнього були виділені з даного кримінального провадження.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту, а захисник обвинуваченого вказав, що вищезазначений транспортний засіб не має жодного відношення до кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, а також подане представником третьої особи ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 , клопотання, суд доходить наступних висновків.

В підготовчому судовому засіданні підлягають вирішенню ряд питань, передбачених ст. 314-315 КПК України.

Вимогами статті 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень абзацу першого частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом.

Абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що на даній підготовчій стадії судового провадження у суду немає жодних доказів, а їх надання прямо заборонено вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Для перевірки відсутності підстав для обмеження права на вільне володіння майном вказаних осіб суду необхідно ознайомитись хоча б з найменш достатньою кількістю доказів, які йому будуть надаватись. З урахуванням чого, наразі вирішення питання про скасування арешту, накладеного на майно зазначеної особи, є передчасним.

Проте, варто зазначити, що вказані особи, під час судового розгляду, зокрема при безпосередньому дослідженні матеріалів кримінального провадження, не позбавлені права звернутися із клопотанням про скасування арешту, в порядку ст. 174 КПК України.

Крім того, згідно вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні поданого клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/10716/22 (провадження 1-кс/947/4693/22) в рамках кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України, необхідно відмовити у зв`язку із передчасністю його подання.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 173, 174, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/10716/22 (провадження 1-кс/947/4693/22) в рамках кримінального провадження № 0000090 від 04.04.2022 року, стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1 КК України, поданого в порядку ст. 174 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1