Справа № 204/440/23
Провадження № 1-кс/204/278/23
У Х В А Л А
18 січня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
В обґрунтування клопотання зазначено, що на початку листопада 2022 року, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , з метою протиправного особистого збагачення, в порушення вимог ст.ст. 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22 грудня 2006 року, з подальшими внесеними до нього змінами та доповненнями, а також Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних, психотропних речовин і прекурсорів», вирішив здійснювати незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Покровська Донецької області, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою. З цією метою ОСОБА_5 , усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, в одному з чат-ботів у месенджері «Telegram», вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, спрямовану на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин на території м. Покровська Донецької області. З метою реалізації свого єдиного злочинного наміру, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, розробили план своїх злочинний дій, з розподілом функцій між собою, згідно з якими вони домовились координувати свої дії за допомогою підтримки постійного зв`язку, використовуючи при цьому засоби мобільного зв`язку, а саме мобільний додаток «Telegram». Ці дії здійснювались шляхом повідомлень у вказаному месенджері, з метою не викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, організації місць зберігання та місць знаходження «закладок» із особливо небезпечними психотропними речовинами, які були призначені для збуту, прихованих від стороннього виявлення, що дозволило б ОСОБА_5 та невстановленій досудовим розслідуванням особі, уникнути кримінального переслідування з боку правоохоронних органів. Згідно із розробленим злочинним планом, невстановлена досудовим розслідуванням особа, взяла на себе функції координатора незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин. При цьому невстановлена досудовим розслідуванням особа, через листування за допомогою месенджера «Telegram», вказувала ОСОБА_5 координати місцезнаходження «закладок» з особливо небезпечними психотропними речовинами, якому відведено роль виконавця незаконного придбання, зберігання з метою збуту, та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, який повинен був особисто здійснювати розповсюдження особливо небезпечних психотропних речовин шляхом придбання та зберігання з метою збуту та подальшого збуту методом «закладок» у публічно доступних місцях на території м. Покровська Донецької області. При цьому місця кінцевого місцезнаходження «закладок» із особливо небезпечними психотропними речовинами, ОСОБА_5 повинен був особисто фотографувати та ці зображення із зазначенням точних географічних координат відправляти невстановленій досудовим розслідуванням особі, на її особистий аккаунт у месенджері «Telegram». На початку січня 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 діючи умисно, на виконання спільного з невстановленою в ході досудового розслідуванням особою, кримінально-протиправного умислу, розуміючи, що PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, не маючи дозволу на її придбання, зберігання та розповсюдження, незаконно, порушуючи вимоги законодавства України, через мессенджер «Telegram» отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, координати місцезнаходження «закладок», які він в подальшому повинен був збути у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області методом «закладок». 05 січня 2023 року, ОСОБА_5 прибувши на автомобілі марки ЗАЗ - DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 до м. Покровська Донецької області, де в районі гаражів, неподалік ЗОШ №14, за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Шмідта, буд. 194, згідно з наданими йому невстановленою досудовим розслідуванням особою координаті, виявив та підняв згорток обмотаний ізоляційною стрічкою, в якому знаходились розфасовані згортки обмотані ізоляційними стрічками, у невстановленій слідством кількості з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP. Достовірно знаючи про те, що придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин незаконне, та тягне за собою кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою подальшого незаконного збуту, заховав у штани вищевказані згортки, які став зберігати з метою збуту у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області методом «закладок». Після цього, ОСОБА_5 з метою подальшого незаконного збуту особливо небезпечних речовин на території м. Покровська Донецької області, з незаконно придбаними згортками, всередині яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина PVP, на автомобілі марки ЗАЗ - DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , направився на вулицю Шосейну у м. Покровську Донецької області, де на території приватного сектору за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, почав розкладати методом «закладок» згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, та таким чином здійснюючи збут вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини. У цей же день та час, тобто 05 січня 2023 року, приблизно о 12.40 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №146 по вул. Шосейній у м. Покровську Донецької області, був зупинений працівниками Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, з метою перевірки документів на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» № 1456 від 29.12.2021, ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, введеного згідно указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, та продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ст.15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст. ст. 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів, ОСОБА_5 повідомив, що зберігає при собі згортки з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP, які він мав намір збуту методом «закладок» у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області. 05 січня 2023 року у період часу з 13 год. 55 хв. по 14 год. 44 хв., на відкритій ділянці місцевості, розташованої поблизу будинку №146 по вул. Шосейній у м. Покровську Донецької області під час затримання та обшуку ОСОБА_5 , у останнього при собі було виявлено та вилучено 12 згортків обмотаних ізоляційною стрічкою та 11 згортків обмотаних ізоляційною стрічкою, які ОСОБА_5 дістав з салону автомобілю марки ЗАЗ - DAEWOO» моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 та видав працівникам поліції, з особливо небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено PVP, які він умисно, незаконно придбав та зберігав з метою подальшого незаконного збуту методом «закладок» у загальнодоступних місцях м. Покровська Донецької області.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
06 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню додатково встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
На даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у приватній власності ОСОБА_5 .
З метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна як покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна ОСОБА_5 , доцільно на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1738, виданого 12.10.2017 приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 накласти арешт, тобто позбавлення права на її відчуження та розпорядження, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
В судове засідання слідчий не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підстави, які в ньому зазначені.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.172 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт майна може розглядатися без повідомлення власника майна, його представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя робить висновок, про можливість розглянути клопотання у судовому засіданні без виклику власника майна, для уникнення в подальшому унеможливлення виконання завдань кримінального провадження.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За змістом ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідження наданих слідчим документів у сукупності, враховуючи викладену у клопотанні фабулу кримінального провадження, дають підстави стверджувати, що підозра про ймовірне вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованою тією мірою, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що останній міг вчинити кримінальне правопорушення та обумовити подальше досудове розслідування.
Висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя керується тим, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна.
Тобто, у випадку визнання винуватим ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, тому на переконання слідчого судді, слідчий в клопотанні довів необхідність арешту майна підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.
Також, у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження отримано інформацію, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Також слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у права підозрюваного.
Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, визначеним у клопотанні слідчим, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч.5 ст.173 КПК України).
Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до їх можливого пошкодження, псування, знищення, передачі, відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.
Тому, враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження майном виправдає у цьому випадку ступінь втручання у право власності ОСОБА_5 та є достатнім для забезпечення конфіскації як виду покарання.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, та таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням, тому клопотання підлягає задоволенню.
У випадку, якщо в подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного,керуючись ст. ст.ст. ст.110,170-173,309,372,376 КПК України,
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 1738, виданого 12.10.2017 приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна як покарання, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, заборонивши розпоряджатися та відчужувати вказане майно.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1