Справа № 553/4587/22
Провадження № 1-кп/553/952/2023
У Х В А Л А

Іменем України

14.03.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000300 від 27.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Ленінському районному суді міста Полтави перебуває кримінальне провадження № 0000300 від 27.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про скасування арешту, який накладений згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2022 на мобільний телефон NFC OUKITEL, чорного кольору, зі встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером: НОМЕР_1 . Вказав даний мобільний телефон з сім-картою не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 наполягали на задоволенні клопотання, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Прокурор вказав, що потреби у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - мобільного телефону NFC OUKITEL, чорного кольору, зі встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» на даний час не має. Не заперечував проти скасування арешту майна.

14.03.2023 надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , що обумовлюється існуванням ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності. На даний час судовий розгляд не закінчено, частина свідків не допитана. Враховуючи, що в їх числі є свідки, які перебувають у родинних стосунках з обвинуваченим, є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань на його користь. Оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має підтвердженого джерела доходів, а єдиним способом заробітку є вчинення злочинів, наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора та вказав, що прокурором не доведено обґрунтованість обвинувачення, ризики не обґрунтовані та не підтверджені.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що наявні підстави для зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який.

Вислухавши думки учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов висновку про таке.

Як убачається з ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2022 задоволено клопотання слідчого та накладено на вилучені в ході огляду від 27.07.2022 за адресою: м. Полтава, вул. Сакко, 125 речі, які добровільно видав працівникам поліції ОСОБА_4 , у тому числі: на мобільний телефон NFC OUKITEL, чорного кольору, зі встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон».

Відповідно до статті 16 Кримінального процесуального кодексу України, одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. (частина 1 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України).

Під час розгляду клопотання, прокурор вказав, що потреба у подальшому застосуванні арешту зазначеного у клопотанні майна відпала.

За таких обставин, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд зазначає таке.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.07.2022 стосовно ОСОБА_4 застосовано, а ухвалою від 20.09.2022 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.10.2022. Ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 , 25.11.2022, 18.01.2023 продовжено запобіжний захід, востаннє до 18.03.2023.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами пункту 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України за санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При вирішення питання щодо дії запобіжного заходу, суд не вирішує питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, а також питання щодо доведеності чи не доведеності його вини у вчиненні цього злочину, оскільки вказані питання, відповідно до вимог статей 373, 374 КПК України, можуть бути вирішені судом лише при прийнятті остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.

Судом враховується, що на теперішній час є наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, оскільки офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації та проживання не має міцних соціальних зв`язків;

- обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення з метою забезпечення елементарних життєвих потреб, що підтверджується відомостями про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, до арешту офіційно не був працевлаштованим, не мав постійного стабільного джерела доходу.

- враховуючи, що всі свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, в їх числі є свідки, які перебувають у родинних стосунках з обвинуваченим, є ризик незаконного впливу на них з метою зміни показань на його користь.

Суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має джерел отримання прибутку, розлучений, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких захворювань чи інвалідності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частина 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, суд визначає заставу у розмірі - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 грн 00 коп.

Керуючись статтями 174, 176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2022 на мобільний телефон NFC OUKITEL, чорного кольору, зі встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон».

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 12.05.2023, включно.

Визначити розмір застави - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн 00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за кожним викликом до суду, утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.03.2023.

Головуючий ОСОБА_1