Справа № 159/3298/22 Провадження №11-кп/802/888/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000297 від 15.07.2022 року, за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.09.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жорнище, Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення ? проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 170 (сто сімдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 13006 (тринадцять тисяч шість) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок в рахунок судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Речові докази по справі: - дерев`яний стілець, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 залишено власнику.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 вчинив умисне завдання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я за наступних обставин. 14 липня 2022 року близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , вході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний та протиправний характер своїх дій, тримаючи в руках дерев`яний стілець, умисно наніс ним один удар в тім`яну ділянку волосистої частини голови останньої. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку, забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.53-54).

В поданій апеляційній скарзі потерпіла вказує, що вирок в частині часткового задоволення цивільного позову стосовно стягнення з ОСОБА_7 на її користь 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди був прийнятий судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права.

Вказує на те, що після злочинних дій обвинуваченого вона не тільки отримала тілесні ушкодження, а й перебувала в шоковому стані. В зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями вона була змушена звернутися до лікарів, перебувала на лікуванні. Отже цим злочином їй було завдано моральної шкоди, що полягала у фізичному болі та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Останнє спричинило негативні зміни у її житті: переживання, тривога, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, неврозність, хвилювання щодо стану її здоров`я у майбутньому, порушення нормального способу життя, так як вона була змушена докладати додаткових зусиль для відновлення стану здоров`я. Також з моменту отримання тілесних ушкоджень і по даний час вона відчуває неприємні переживання з приводу фізичного болю, зокрема з`явилися часті головні болі, яких вона раніше не відчувала, в тому числі маючи тілесні ушкодження голови, вона продовжувала отримувати сильне емоційне потрясіння, нести душевні страждання, які в подальшому відобразилися на стані її здоров`я з огляду на пережитий стрес.

Просить суд вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди змінити. Задовольнити в повному обсязі позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 сплачений судовий збір у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень (а.с.66-69).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; обвинуваченого, який просив в задоволенні апеляційної скарги потерпілої відмовити; потерпілу, яка свою апеляційну скаргу підтримали та просила її задовольнити; прокурора, який при вирішенні даної апеляційної скарги поклався на розсуд суду; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному завданні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.125 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувались.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Водночас, щодо доводів потерпілої в апеляційній скарзі щодо наявності підстав для задоволення її цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України в п.9 своєї постанови №4 від 31.09.2013 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Матеріалами справи доводиться, що потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася на лікуванні у хірургічному відділенні КП «Турійська лікарня планового лікування» з 15.07.2022 року по 29.07.2022 року, з діагнозом: ЗЧМП, струс головного мозку, забійна рана голови, що підтверджується довідкою КП «Турійська лікарня планового лікування» від 22.08.2022 року (а.с.31). Дані травми ОСОБА_8 отримала від неправомірних дій обвинуваченого, що ніким з учасників кримінального провадження не заперечуються.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, але не в повному обсязі враховано глибину моральних та психічних страждань потерпілої, тривалість її лікування, необхідність моральної реабілітації, вимушеність змін у її житті та інше. Апеляційний суд вважає, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого у потерпілої відбулися негативні зміни в житті, здоров`ї та виникла необхідність в подальшому їх усунення.

А тому колегія суддів вважає, що із урахуванням фізичних і моральних страждань потерпілої, які вона отримала від злочину та про які вона зазначає в апеляційній скарзі та підтвердила в ході розгляду справи апеляційним судом, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди необхідно збільшити до 40 000 (сорока тисяч) гривень.

За таких обставин апеляційний суд на підставі положень ст.408 КПК України, з урахуванням того, що це не впливає на обсяг обвинувачення і кваліфікацію кримінального правопорушення, приходить до переконання про необхідність зміни вироку суду в частині задоволення цивільного позову потерпілої до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди та часткового задоволення апеляційної скарги.

Щодо заявленої апеляційної вимоги потерпілої про стягнення з ОСОБА_7 на її користь сплаченого судового збору у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, то вона не підлягає до задоволення. Проте сплачений судовий збір підлягає поверненню ОСОБА_8 , виходячи з наступних підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України «Про судовий збір».

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Разом з тим згідно п.2 ч.1 ст.5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Разом із тим, відповідно до п.6 цієї ж частини статті передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих унаслідок вчинення будь-якого кримінального правопорушення, незалежно від об`єкту посягання.

Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної чи моральної), завданої в результаті заподіяння тілесних ушкоджень або смерті, незалежно від того, настали такі наслідки в результаті вчинення кримінального правопорушення або інших дій чи бездіяльності, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із законом.

Ця практика повністю узгоджується з рішенням об`єднаної палати від 23 січня 2019 року, винесеним у справі № 187/291/17, де зазначено, що главою 8 КПК України врегульовано питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні, яке суд вирішує під час постановлення вироку. Згідно ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним процесуальні витрати. Вичерпний перелік видів таких витрат міститься у ст.118 КПК України, а саме: витрати на правову допомогу; витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрати, пов`язані із зберіганням і пересиланням речей і документів. Судовий збір до вказаних витрат не належить. За таких обставин об`єднана палата дійшла висновку, що стягнення судового збору із засудженого, який несе цивільну відповідальність, не допускається.

Отже, з урахуванням наведеної позиції, слід зазначити, що стягнення з цивільного позивача судового збору за подання цивільного позову, який потім не буде стягнуто на його користь з засудженого, суперечить закріпленим у ст.ст.7, 9 КПК України засадам законності, не відповідає приписам ст.128 цього Кодексу та істотно порушує права потерпілого у кримінальному провадженні.

Згідно квитанції АТ КБ Приватбанк про сплату, код квитанції: 9283-5418-8135-6311 від 06.10.2022 року ОСОБА_8 сплатила судовий збір в сумі 1500,00 гривень за подання апеляційної скарги на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.09.2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.65).

Зі змісту ст.7 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що помилково сплачений судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Враховуючи наведене колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність повернення ОСОБА_8 зайво сплачений судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1500 (одну тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди змінити.

Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди до 40 000 (сорока тисяч) гривень 00 копійок.

Повернути ОСОБА_8 зайво сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1500 (одну тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді