Справа № 495/2330/23
№ провадження 1-кс/495/502/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023 до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України, в якій вона просила:

- зобов`язати Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 .

Короткий виклад змісту поданої скарги.

ОСОБА_3 проживала в незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з осені 2019 року по 14 квітня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5 . Постійним місцем проживання і реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є будинок АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки і піклування, вважається за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 06.03.2023 року біля 10 години ранку біля Центру зайнятості в м. Білгород-Дністровському ОСОБА_4 приїхав на своєму автомобілі і запропонував ОСОБА_3 з дитиною проїхати з ним на автостанцію. Останні сіли в автомобіль та ОСОБА_4 поїхав за місто в сторону смт Сергіївка. ОСОБА_4 возив ОСОБА_3 з дитиною по незнайомому селі і полям, вимагав від неї аби вона сама їхала в с. Дивізію, а дитину залишила йому на два дні. ОСОБА_3 заперечувала щодо того, щоб залишати дитину з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим останній почав психологічно давити на скаржницю тим, що вони будуть ночувати в полі. Фактично ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі. Коли ОСОБА_3 намагалася подзвонити в поліцію по телефону, ОСОБА_4 забрав у неї телефон вартістю 6500 гривень.

Піддаючись психологічному тиску та насильству з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вимушена була погодитися поїхати до ОСОБА_4 в будинок АДРЕСА_2 аби не залишати дитину.

Зі слів ОСОБА_3 в будинку ОСОБА_4 почав бити її руками по обличчю та ногою в область бедра. Крім цього, ОСОБА_4 зірвав з її вух золоті сережки (2шт.), тим самим скоїв злочин, передбачений ст. 186 КК України (грабіж), оскільки сережки належать мені на праві власності - це подарунок моєї мами. Насильницькі дії до мене ОСОБА_4 здійснив в присутності дитини.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_4 скоїв злочини, передбачені ст. 126 КК України (побої і мордування), ст. 126-1 КК України (домашнє насильство) та ст. 127 КК України (катування).

Після побиття ОСОБА_4 схватив ОСОБА_3 за волосся і викинув з будинку у двір, побиту та без взуття, яке залишилося у нього. Крім того, у ОСОБА_4 залишилася сумка ОСОБА_3 з документами: паспортом, кодом, трудовою книжкою, грошима в кількості 1000 гривень. Тим самим ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 357 КК України (незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом).

Після вказаних події ОСОБА_3 прибула до брата, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 та звернулась в поліцію. В поліції я написала заяву про побиття, викрадення дитини, відкрите викрадення у мене 2-х золотих сережок вартістю 6000 гривень, тобто мав місце грабіж. ОСОБА_3 зі слідчим їздили до місця проживання ОСОБА_4 , але він не відкрив двері і не віддав дитину, хоча знаходився у будинку.

17 лютого 2023 року вироком Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу 850 гривень.

Оскільки, станом на дату звернення до суду зі скаргою відомості про кримінальне правопорушення не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, досудове розслідування не розпочато, у зв`язку з чим скаржник звернувся до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України.

Позиції сторін.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Скаржник просив скаргу розглядати без його участі та задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з наданого до матеріалів талону-повідомлення Єдиного обліку №2505 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області заява ОСОБА_3 про те, що 08.03.2023 о 18 год. 15 хв. надійшло повідомлення по телефону до РУ про те, що 08.03.2023 о 18 год. 10 хв. за адресою: м.Білгород-Дністровський, вул. Тимірязева, 7 через канцелярію №К-228 від ОСОБА_3 щодо протиправних дій з боку її співмешканця ОСОБА_4 , яку зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за № 2505.

Скаржником зазначено, що станом на дату звернення до суду зі скаргою відомості до ЄРДР не внесено, скаржнику не надано витяг з ЄРДР, а отже не здійснено процесуальні дії, визначені ч.1 ст.214 КПК України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та п.п.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно з положенням абзацу 24 п.п. 1.1 п. 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 N 9-49/0/4-17) з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Окрім того, в абзаці двадцять другому підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення зазначається, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до статті 284 КПК України.

Отже, законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для них КПК України.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Питання кваліфікації за заявою входить до компетенції уповноважених осіб досудового розслідування, а не слідчого судді і не може бути підставою для задоволення скарги в цій частині.

Частиною другою ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарга на бездіяльність уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області стосовно невнесення відомостей до ЄРДР була подана 08.03.2023, в межах встановленого строку.

Враховуючи ті обставини, що відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зважаючи на імперативний характер норм чинного кримінального процесуального законодавства щодо обов`язкового внесення відповідних відомостей до реєстру слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306-307 КПК України, -.

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в порядку ст.303 КПК України задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 , котра внесена до ЄO за № 2505 від 08.09.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1