Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/208/2023 Справа № 641/1113/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 12.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично меткає за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, раніше не судимого, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 12.01.2023 р. приблизно о 17.05 год. керував власним працездатним автомобілем марки «Опель Віваро», р.н. НОМЕР_1 , який йому і належить, та рухався зі швидкістю приблизно 50 км./год. по проспекту Героїв Харкова в Слобідському районі міста Харкова зі сторони вулиці Соїча в сторону вулиці Енергетичної. Під час руху, в районі перехрестя проспекту Героїв Харкова та вулиці Морозова в місті Харкові, водія ОСОБА_4 засліпило світло фар невстановленого в ході досудового розслідування автомобіля, який стояв на вулиці Морозова, внаслідок чого ОСОБА_4 , діючи зі злочинною самовпевненістю, грубо порушив вимоги п. 19.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з яким: «19.3. У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення», не зупинився та продовжив рух, допустивши наїзд передньою правою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (в праву частину тулубу), яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з лівої сторони направо відносно напрямку руху автомобіля.

Унаслідок чого за наслідками події, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/104-A/23 від 23.02.2023 потерпілій заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому правої та лівої лобових кісток без зміщення, який за ступенем тяжкості належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров?я. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № CE-19/121-23/2497-IT від 17.02.2023 дії водія автомобіля «Опель Віваро», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 19.3 ПДР України й виразились в тому, що він при засліпленні, викликаному світлом фар зустрічного автомобіля, не зупинився, не змінюючи смуги руху, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, допустив наїзд на пішохода, яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, внаслідок чого відбувся наїзд на останню.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілою в судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із примиренням із обвинуваченим ОСОБА_4 , крім того, потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Обвинувачений підтримав клопотання потерпілої та просив закрити зазначене кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілою, пояснивши, що він вперше вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, примирився із потерпілою та відшкодував їй завдані внаслідок ДТП збитки.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на положення ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Зі змісту вказаної статті слідує, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є примирення сторін, тобто законом встановлено факт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода між ними, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Будь-яких інших умов для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - законом не передбачено.

Ухвалюючи рішення про застосування ст. 46 КК України, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, також те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює кваліфікацію кримінального правопорушення, раніше не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно характеристик, наданих волонтерськими організаціями м. Харкова та Харківської області характеризується позитивно, нагороджений подяками за актину участь у гуманітарній допомозі та активну волонтерську діяльність, має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив злочин невеликої тяжкості вперше та примирився з потерпілою,

Так, зі змісту ст. 46 КК України вбачається, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч.2 ст.55 КПК України.

За ч.1 ст. 286 КК України кримінальна відповідальність особи настає в разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками.

При розв`язанні клопотання, суд враховує, що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 „ Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку, що існує достатньо підстав, визначених ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи № СЕ-19/121-23/2497-ІТ від 17.02.2023 року в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки - стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2023 року, а саме автомобіль «Opel Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Долю речових доказів, вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.129, 284, 372 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Клопотання потерпілої ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням задовольнити.

ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнити в зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000045 від 12.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи № СЕ-19/121-23/2497-ІТ від 17.02.2023 року в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2023 року, а саме автомобіль «Opel Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Речовий доказ: автомобіль «Opel Vivaro», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику автомобіля.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали, негайно, після її проголошення вручити учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя- ОСОБА_1