Справа № 298/517/17
Номер провадження 1-кп/298/3/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

доставленого під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, мешканця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, раніше судимого:

-15.02.2016 Залізничним районним судом м. Львова за ст. 345 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік,

-09.06.2020 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 187 ч. 4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст. 345 ч. 2 КК України від 15.02.2016 року та визначено остаточне покарання у виді девяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

- за ч. 4 ст. 296 ч. 1 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 будучи раніше судимим 15.02.2016 року Залізничним районним судом м.Львова, за ст. 345 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальне правопорушення, а саме 28 серпня 2016 року близько 06 години 00 хвилин ранку, ОСОБА_7 , за попередньою змовою та разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи при собі предмети пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, ніж, сокиру, дерев`яну палку, ланцюг, та інші предмети, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягає в тому, що вони безпричинно пошкодили вхідні двері на будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та проникли всередину будинку. Далі ОСОБА_7 не звертаючи увагу на словесні вимоги мешканців будинку припинити хуліганські дії наніс чотири удари ножем, який заздалегідь приніс з собою, по голові ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді саден волосистої частини голови в тім`яній ділянці, які згідно висновку експерта № 851 від 29.09.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Продовжуючи свої хуліганські дії ОСОБА_7 , 28 серпня 2016 року, близько 06 години 00 хвилин ранку, за попередньою змовою та разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, маючи при собі предмети пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, а саме, ніж, сокиру, дерев`яну палку, ланцюг, та інші предмети, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягає в тому, що вони безпричинно пошкодили вхідні двері на будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та проникли всередину будинку. Далі ОСОБА_7 не звертаючи увагу на словесні вимоги мешканців будинку припинити хуліганські дії наніс один удар дерев`яною палкою, яку заздалегідь приніс з собою, по правій руці, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах правого передпліччя, які згідно висновку експерта № 850 від 29.09.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 162 КК України порушення недоторканності житла, тобто незаконне проникнення до житла, а також ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 будучи раніше судимим 15.02.2016 року Залізничним районним судом м. Львова, за ст. 345 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальне правопорушення, а саме 28 серпня 2016 року близько 06 години 00 хвилин ранку, ОСОБА_7 , після вчинення хуліганських дій знаходячись в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно, відкрито, в присутності ОСОБА_16 , з метою заволодіння чужим майном, викрав із шафи спальної кімнати гроші в сумі 20000 гривень та золоту каблучку вартістю 3000 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальні збитки на суму 23000 гривень.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна.

У сукупності ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 186 та ч. 4 ст. 296 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 186 та ч. 4 ст. 296 КК України, а також всі обставини і мотиви їх скоєння, викладені у обвинувальних актах, визнав повністю, щиро розкаявся, давати більш детальні показання не побажав. При цьому, просив не застосовувати відносно нього суворе покарання. Також погодився із клопотання адвоката про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_14 в судовому засіданні просила призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, так само, як і іншим учасникам злочину. Щодо клопотання адвоката про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, то таке заперечила.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку потерпілої ОСОБА_14 .

Потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду були належним чином повідомленими.

Захисник обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 подала клототання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, в якому зокрема зазначає, що відносно кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 186 завершились строки передбачені ст. 49 КК України. В судовому засіданні просила врахувати те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою та врахувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України.

Судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду правові наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини справи, немає сумнівів у добровільності їх позиції, встановлено наступний обсяг і порядок дослідження доказів згідно ч. 3 ст. 349 КПК України: допитати обвинуваченого та дослідити відомості, які його характеризують.

Таким чином, суд, враховуючи повне і беззастережне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 162 КК України порушення недоторканності житла, тобто незаконне проникнення до житла, ч. 1 ст. 186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень є повністю доведеною.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 суд визнає рецидив злочинів.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, обставини справи та дані про його особу: вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, є не одруженим, раніше судимий.

Судом при призначенні покарання також враховуються вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні прокурором долучено вирок Богунського районного суду від 09.06.2020 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 187 ч. 4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст. 345 ч. 2 КК України від 15.02.2016 року та визначено остаточне покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 16.10.2016 року по день набрання законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 08.04.2021 року, зазначений вирок, в частині признаення покарання ОСОБА_7 залишено без змін.

Згідно ухвали Ужгородського районного суду Закарпатської області від 21.06.2022 року, кінець строку відбування покарання, за вказаним вироком 17.10.2022 року. Із відповіді ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» вбачається, що вирок станом на 22.03.2023 року виконаний.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України вчинене ОСОБА_7 15.02.2016 року, тобто до постановлення вироку Богунського районного суду від 09.06.2020 року.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім покаранням для його виправлення і попередження нових злочинів слід обрати покарання в межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України, з врахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає відповідальність у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Санкція ч. 1 ст. 186 КК України передбачає відповідальність у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2016 року за №0000369, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 186 КК України, вчинені ОСОБА_7 15.02.2016 року, тобто саме з цього часу розпочався строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Судом у цьому кримінальному провадженні не встановлено обставин, які б вказували на наявність підстав для зупинення або переривання строку давності, передбаченого ст. 49 КК України.

Таким чином, враховуючи, що на час постановлення вироку, минуло більше семи років з дня вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 186 КК України, суд на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнити останнього від призначеного покарання за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 186 КК України, у відповідності до положень ст. 49 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 70, 72, 74 КК України та ст.ст.370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України засукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вирокомБогунського районного суду від 09.06.2020 року, остаточно призначити покарання дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання відбуте покарання за вироком від 09 червня 2020 року з 16.10.2016 року по 17.10.2022 року.

Вважати ОСОБА_7 таким, що відбув призначене покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази:

- два дерев`яні колики, дві металеві труби, косу, сокиру, дерев`яну булаву, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до набрання вироком законної сили змінити на особисте зобов`язання з покладенням наступних обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та/або місце роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності такого);

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На вирок протягом тридцяти днів з наступного дня після його проголошення сторонами, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Згідно ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: