Справа № 216/2469/23
провадження 1-кс/216/1025/23
УХВАЛА

іменем України

14 квітня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, зі середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 0000763 від 13.04.2023 року, -

в с т а н о в и в:

14.04.2023 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, яке мотивовано тим, що постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ в редакції від 24.01.1995 «Про право власності на окремі види майна» визначено, що визначено, що зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини та засоби вибуху віднесено до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Пунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України від 21.08.1998 №622 (далі Інструкція) визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї бойових припасів до не, вибухових матеріалів і речовин здійснюються лише на підставі спеціальних дозволів.

Згідно з положеннями п. 4 чинної постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 3 (далі Постанова), з посиланням на вищевказану Інструкцію, - до вибухових речовин належать порох, динаміт, тротил, нітрогліцерин та інші хімічні речовини, їх сполуки або суміші, здатні вибухнути без доступу кисню.

Так, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, в один з днів останньої декади лютого 2022 року, у денний час доби, перебував на території Центрального ринку Металургійного району, розташованого по вул. Соборності у Металургійному районі м. Кривого Рогу. Переслідуючи злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, не маючи для цього передбаченого законом дозволу, у невстановленої органом досудового розслідування особи, придбав конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 з маркуванням «386 15 Е Т», який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових речовин. При цьому ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на носіння і зберігання вибухових речовин, ОСОБА_6 , не маючи на те передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі придбаний вищевказаний заряд вибухової речовини, переніс його до місця свого мешкання однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , де без передбаченого законом дозволу зберігав у приміщенні кімнати, на полиці під столом.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

13.04.2023, в ході обшуку житла ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, проведеного у період часу з 06:07 до 07:41 годин, на підставі ухвали від 05.04.2023 слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_8 , працівники поліції, на полиці, під столом, у кімнаті вказаної квартири, виявили й вилучили конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 з маркуванням «386 15 Е Т», який найбільш ймовірно відноситься до категорії вибухових речовин, який ОСОБА_6 придбав, носив і зберігав без передбаченого законом дозволу, а також речовини, візуально схожі на психотропну речовину метамфетамін.

Того ж дня, слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за вказаними фактами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000763 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та за № 0000764 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

13.04.2023 прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 матеріали досудових розслідувань № 0000763 та № 0000764 об`єднано в одне провадження під номером 0000763.

13 квітня 2023 року, об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України затриманий за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13 квітня 2023 року о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені даного кримінального правопорушення.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали із зазначених підстав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на недоведеність заявлених ризиків, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, одружений.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000763 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та за № 0000764 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

13.04.2023 прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 матеріали досудових розслідувань № 0000763 та № 0000764 об`єднано в одне провадження під номером 0000763.

13 квітня 2023 року, об 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України затриманий за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13 квітня 2023 року о 19 годині 55 хвилин ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується як поясненнями останнього під час судового розгляду, який повністю визнав обставини скоєння злочину, так і доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом від 13.04.2023 року обшуку житла ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_3 та відеозаписом вказаного обшуку;

показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які брали участь в якості понятих в ході обшуку за вказаною адресою;

висновком судової вибухово-технічної експертизи від 13.04.2023 №СЕ-19/104-23/13721-ВТХ;

речовим доказом корпусом конструктивно оформленого заряду вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя також враховує, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Матеріалами кримінального провадження, зазначеними вище підтверджено факт носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу ОСОБА_6 , тому, слідчий суддя вважає пред`явлену підозру цілком обґрунтованою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, проживає поза межами реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, скоїв злочин в період іспитового строку, встановленого вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 07.11.2022 р., раніше засуджувався за скоєння аналогічного злочину, пов`язаного із незаконним обігом зброї та бойових припасів, що вказує на те, що залишаючись на свободі, матиме змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та свідчить про наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

У зв`язку з цим жоден із більш м`яких запобіжних заходів при даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тому, доводи сторони захисту суд не приймає до уваги, які не спростовують вказаних висновків суду.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, відсутність у нього регулярного доходу та наявні ризики, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі п`ятидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 200 грн. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками й достатнім стримуючим засобом, який зможе забезпечити гарантії належної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком у 60 днів, починаючи з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 11 год. 20 хв. 13 квітня 2023 року.

Визначити кінцевий строк дії ухвали 11-20 год. 11 червня 2023 року.

Визначити заставу в розмірі 134 200 (сто тридцять чотири тисячи двісті) грн,, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього строком до 11 червня 2023 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу ТУ Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору та направити директору Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11