Справа № 761/6330/23
Провадження № 1-кс/761/4390/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 30.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 30.06.2022, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що на території України з 2010 року по теперішній час здійснює господарську діяльність ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА», яке спеціалізується на виробництві гумотехнічних виробів, пластику, поліуретану та харчових інгредієнтів.

При цьому засновником вказаного товариства з розміром внеску до статутного фонду в 450 тис. грн (75%) є російське підприємство ЗАТ «РУСХІМСЄТЬ» (реєстраційний номер в ЄДРЮО РФ 213, місцезнаходження юридичної особи: 119019, РФ, м. Москва, вул. Новий Арбат, 21), а власниками та засновниками є громадяни Росії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Разом з тим встановлено, що кінцеві бенефіціарні власники означених підприємств отримують прибутки від діяльності зазначених суб`єктів господарювання на території України та пов`язані з військово-політичним керівництвом РФ.

Так, згідно наявних даних ЗАТ «РУСХІМСЄТЬ» виступає постачальником продукції до низки російських підприємств, що входять до складу військово-промислового комплексу РФ та виконують державні оборонні замовлення, зокрема: федеральному казенному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (російське містоутворююче підприємство м. Дзержинська Нижегородської області, що входить до військово-промислового комплексу Росії); акціонерному товариству «Красноярський машинобудівний завод» (найбільше підприємство оборонно-промислового комплексу Росії. Входить до держкорпорації «Роскосмос») та федеральному казенному підприємству « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (є одним з найбільших підприємств промисловості боєприпасів та спецхімії. Підприємство виробляє піроксилінові порохи для всіх видів зброї, артилерійських систем всіх калібрів, що знаходяться на озброєнні Сухопутних військ, Військово-Морського Флоту та авіації, є основним постачальником бронебійних підкаліберних пострілів для танкової артилерії. На заводі виготовляється понад 200 видів продукції військового та цивільного призначення).

Перелічені підприємства входять до списку топ замовників ЗАТ «РУСХІМСЄТЬ» та своєю чергою здійснюють поставку продукції (сировини, функціональних добавок для гумовотехнічної та шинної промисловості, добавок для нафтогазової галузі тощо) підприємствам оборонно-промислового комплексу РФ, з метою подальшого використання Міністерством оборони РФ у воєнних діях на території України проти Збройних Сил України.

Крім того, за результатами господарської діяльності ЗАТ «РУСХІМСЄТЬ» сплачує у формі податків до федерального бюджету РФ кошти, які в тому числі спрямовуються на нарощування військового потенціалу Росії (частка витрат за напрямом «Національна оборона» складає 14,9% видаткової частини федерального бюджету РФ на 2022 рік).

Також під час слідства проведено аналіз імпортних та експортних декларацій 2014-2021 років, яким встановлено, що поставки хімічної сировини між ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА» і товариствами, пов`язаними з забезпеченням функціонування оборонно-промислового комплексу Росії ЗАТ «РУСХІМСЄТЬ», а також ТОВ «БЄЛХІМСЄТЬ» (представництво в Республіці Білорусь) здійснювались у вказаний період часу на постійній основі.

Таким чином, сукупність зазначених вище факторів в умовах збройної агресії РФ проти України свідчить про використання економічних ресурсів на шкоду Україні та на користь держави-агресора, яке має безпосереднє відношення до фінансування агресії Росії проти України, зокрема фінансування дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110-2 КК України, та вказує на причетність до вчинення даного злочину службових осіб ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА».

Вищевикладене підтверджується відповідями ГУ «І» ДЗНД СБ України №№ 5/7/3/3-6214 від 13.07.2022, 5/7/3/3-12365 від 26.09.2022, 5/7/3/2-21077 від 28.12.2022 і 5/7/3/2-306 від 17.01.2023, та доданими до них матеріалами, надісланими в рамках виконання доручень прокурора і слідчого.

Так, за результатами проведення комплексу слідчих (розшукових) та оперативно-розшукових дій, а також відповідно матеріалів виконаних оперативним підрозділом доручень встановлено, що до вищевказаної протиправної діяльності причетна бухгалтер ТОВ «УКРАЇНСЬКА ХІМІЧНА МЕРЕЖА» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

08.02.2023 на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 26.01.2023 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук.

В ході проведення обшуку серед іншого виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_7 марки SAMSUNG Galaxy А31, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-картка мобільного оператора МТС (без ідентифікуючих даних).

Того ж дня телефон з сім-карткою оглянуто та детально описано, про що складено відповідний протокол огляду.

Постановою слідчого від 08.02.2023 зазначені предмети визнано речовими доказами, оскільки вони містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив клопотання задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000893 від 30.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110-2 КК України.

26.01.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надано дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення предметів, речей і документів, які містять відомості щодо обставин вчинення злочину, а також доказують причетність службових осіб ТОВ «Українська хімічна мережа» до даної протиправної діяльності.

08.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді проведено у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_7 марки SAMSUNG Galaxy А31, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-картка мобільного оператора МТС (без ідентифікуючих даних).

08.02.2023 постановою старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_10 вищевказаний мобільний телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000893.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000893 від 30.06.2022, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у ході проведення обшуку 08.02.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон громадянки ОСОБА_7 , марки Samsung Galaxy A31, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якому наявна сім-картка мобільного оператора МТС (без ідентифікуючих даних).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя