Справа №212/734/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 26 січня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000008 від 02.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, з середньою освітою, інвалідності не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останні рази:

- 21.01.2019 Жовтневим районним м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 31.10.2019 Тернівським районним м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 15- ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 29.07.2022 по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,-

встановив:

ОСОБА_3 , 30.12.2022 приблизно о 13 годині 00 хвилин, повторно, знаходячись біля зупинки «44-квартал» в Покровському районі міста Кривого Рогу, зустрів раніше не знайомого чоловіка - ОСОБА_6 , з яким в нього зав`язалася розмова та подальшому виникли довірливі стосунки, під час якої ОСОБА_3 запропонував купити в магазині алкогольні напої та в подальшому піти до парку «44-квартал», де ОСОБА_3 побачив у потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Vivo 1820» іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 та в цей час, в нього раптово виник злочинний умисел, спрямоване на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Того ж дня, 30.12.2022 приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон марки «Vivo 1820», іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , тим самим ввів в оману ОСОБА_6 , щодо своїх істинних намірів, на що останній, будучи впевненим у правомірності дій ОСОБА_3 та не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передав останньому мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_3 отримавши належний ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Vivo 1820» у своє володіння, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1262,50 гривень, яка підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 238 від 18.01.2023.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.

На підставі ч. 1 ст. 473 КПК України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 26 січня 2023 року, укладеної між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та якому потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_7 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ч.2 ст. 190 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно, а тому суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Враховуючи те, що сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд зважуючи на особу обвинуваченого, визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, неодноразові судимості, зокрема за злочини проти власності, вважає за можливе, встановити останньому іспитовий строк тривалістю в один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, обраний у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2023 року, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 26 січня 2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000008 від 02.01.2023 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 січня 2023 року покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «Vivo 1820», іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити в розпорядженні власника.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1