Справа № 496/4557/21
Провадження № 1-кп/496/212/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому, в залі суду кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002754 від 13.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тритузне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «полковник», у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 425 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Березине Тарутинського району Одеської області, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді техніка роти забезпечення військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший прапорщик», у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 415, ч.2 ст. 412 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «полковник», являючись військовою службовою особою, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 58, 59, 111 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог ст. 14 Закону України Про охорону праці, п.п. 1.4, 2.2, 2.2.1-2.2.3 Положення про організацію праці у військових частинах, військових навчальних закладах, установах, організаціях і на підприємствах Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.01.1998 року №20, вимогами п.п. 3.10-3.18 Положення про порядок допуску військовослужбовців Збройних сил України до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт в Збройних Силах України до самостійного виконання робіт та організації виконання разових робіт в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 26.11.2000 року №476, п.п. 8.4.6, 8.5.8, 8.5.27 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів, машин і механізмів, затверджених наказом Міністра оборони України від 03.02.2004 року №35, Інструкції з експлуатації 82Ц6.000ТО завантаження виробів 5В55Р (ЗРК С-300), як відповідальний керівник робіт зобов`язаний встановлювати склад команди для виконання робіт з підвищеною небезпекою, здійснювати контроль за забезпеченням виконанням робіт з підвищеною небезпекою, допускати до проведення робіт, відповідати за достатність прийнятих при підготовці робочого місця заходів безпеки, їх відповідність характеру і місцю роботи, а також за правильність допуску і приймання робочого місця після їх закінчення, тобто являється особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Будучи керівником робіт ОСОБА_4 , о 15:00 год. 29.05.2012 року, перебуваючи на позиції технічної батареї 1601 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в порушення наведених вимог закону, своїх статутних обов`язків та правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, допустив знаходження на пусковій установці при завантаженні до неї автокраном НОМЕР_3 на базі автомобіля КРАЗ-255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , вантажопідйомність до 10 тон, який належить військовій частині НОМЕР_2 , виробів 5В55Р сторонньої особи, яка не мала відношення до роботи, що виконується, а саме заступника командира стартової батареї НОМЕР_5 дивізіону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 .

В наслідок допущених порушень, перебуваючи за вищевказаною адресою близько 16:35 год., при завантаженні на пускову установку виробів 5В55Р зазначений автокран, через несправний технічний стан та порушення правил його експлуатації, перекинувся на лівий бік, що призвело до пошкодження виробів 5В55Р №312, №214, №455, та спричинило матеріальні збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 , на загальну суму 1 535 464, 80 грн., внаслідок пошкодження автокрану КС-3572 на базі автомобіля КРАЗ-255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , спричинивши матеріальний збиток державі в особі військової частини НОМЕР_2 на суму 4764 грн., у зв`язку із чим, заподіяв збитки державі, в особі військової частини НОМЕР_2 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , спричинив настання матеріальних збитків на загальну суму 1 540 228, 80 грн.

Крім того, при перекиданні вказаного автокрану з пускової установки впав капітан ОСОБА_8 , внаслідок чого одержав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох п`яткових кісток без значного зміщення відламків.

Таким чином, заступник командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_4 , допустивши недбале ставлення до військової служби, що спричинило тяжкі наслідки, які полягають у завданні матеріальних збитків державі в особі військової частини НОМЕР_1 у вигляді пошкодження військового майна, яке зберігалось на позиції технічної батареї 1601 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: виробів 5В55Р №312, №214, №455, та спричинило матеріальні збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 , на загальну суму 1 535 464, 80 грн., внаслідок пошкодження автокрану КС-3572 на базі автомобіля КРАЗ-255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , спричинивши матеріальний збиток державі в особі військової частини НОМЕР_2 на суму 4764 грн. у зв`язку із чим, заподіяв збитки державі, в особі військової частини НОМЕР_2 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , спричинив настання матеріальних збитків на загальну суму 1 540 228, 80 грн., що згідно примітки 2 ст. 425 КК України, спричинило тяжкі наслідки, які полягають у заподіянні матеріальних збитків, які в п`ятсот і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та заподіяло капітану ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох п`яткових кісток без значного зміщення відламків.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 425 КК України, а саме у недбалому ставленні військової службової особи до служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді техніка роти забезпечення військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший прапорщик», являючись військовою службовою особою, в порушенні ст.ст. 13, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог ст. 14 Закону України Про охорону праці, п.п. 1.4, 2.2, 2.2.1-2.2.3 Положення про організацію праці у військових частинах, військових навчальних закладах, установах, організаціях і на підприємствах Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.01.1998 року №20, вимогами п.п. 3.10-3.18 Положення про порядок допуску військовослужбовців Збройних Сил України до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт в Збройних сил України до самостійного виконання робіт та організації виконання разових робіт в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 26.11.2000 №476, п.п. 3.12.1, 3.12.6, 8.4.6, 8.5.8, 8.5.27 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів, машин і механізмів, затверджених наказом Міністра оборони України від 03.02.2004 року №35, Інструкції з експлуатації 82Ц6.000ТО завантаження виробів 5В55Р (ЗРК С-300), 29.05.2012 року о 15:00 год., діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити, перебуваючи на позиції технічної батареї 1601 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись на місці водія технічно несправного автокрану КС - 3572 на базі автомобіля КРАЗ - 255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , вантажопідйомністю до 10 тон, не пройшовши професійної підготовки машиністів кранів, не маючи посвідчення на керування краном, діючи в порушення наведених вимог закону, своїх статутних обов`язків та правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, розпочав розвантаження та завантаження виробів 5В55Р з пускової установки 51І85С № НОМЕР_6 на пускову установку 5П85С №С2555770, і при переміщенні траверси 5Т96 з двома виробами 5В55Р загальною вагою 5624 кг відносно поворотної осі крану на відстань 6.85 м. за якої максимальна вага вантажу не повинна була перевищувати 3200 кг.

В наслідок допущених порушень, перебуваючи за вищевказаною адресою близько 16:35 год., при завантаженні на пускову установку виробів 5В55Р зазначений автокран, через несправний технічний стан та порушення правил його експлуатації, перекинувся на лівий бік, що призвело до пошкодження виробів 5В55Р №312, №214, №455, та спричинило матеріальні збитки державі в особі військової частини НОМЕР_1 , на загальну суму 1 535 464, 80 грн., внаслідок пошкодження автокрану КС-3572 на базі автомобіля КРАЗ-255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , спричинивши матеріальний збиток державі в особі військової частини НОМЕР_2 на суму 4764 грн., у зв`язку із чим, заподіяв збитки державі, в особі військової частини НОМЕР_2 , внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , спричинив настання матеріальних збитків на загальну суму 1 540 228, 80 грн.

За вищевикладених обставин, дії ОСОБА_5 які виразилися у пошкодженні виробів 5В55Р №312, 214, 455 та автокрану КС-3572 на базі автомобіля КРАЗ-255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 .

Крім того, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді техніка роти забезпечення військової частини НОМЕР_2 , являючись військовою службовою особою, в порушенні ст.ст. 13, 117, 118 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п.п. 1.4, 2.2, 2.2.1-2.2.3 Положення про організацію праці у військових частинах, військових навчальних закладах, установах, організаціях і на підприємствах Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 28.01.1998 року №20, вимогами п.п. 3.10-3.18 Положення про порядок допуску військовослужбовців Збройних Сил України до самостійного виконання робіт та організацію виконання разових робіт в Збройних сил України до самостійного виконання робіт та організації виконання разових робіт в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 26.11.2000 року №476, п.п. 3.12.1, 3.12.6, 8.4.6, 8.5.8, 8.5.27 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідйомних кранів, машин і механізмів, затверджених наказом Міністра оборони України від 03.02.2004 №35, Інструкції з експлуатації 82Ц6.000ТО завантаження виробів 5В55Р (ЗРК С-300), 29.05.2012 року о 15:00 год., діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити, перебуваючи на позиції технічної батареї 1601 дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись на місці водія технічно несправного автокрану КС - 3572 на базі автомобіля КРАЗ - 255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , вантажопідйомністю до 10 тон, не пройшовши професійної підготовки машиністів кранів, не маючи посвідчення на керування краном, діючи в порушення наведених вимог закону, своїх статутних обов`язків та правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а також допустивши знаходження на пусковій установці при завантаженні до неї краном виробів 5В55Р сторонньої особи, яка не мала відношення до роботи, що виконується, а саме заступника командира стартової батареї НОМЕР_5 дивізіону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 розпочав розвантаження та завантаження виробів 5В55Р з пускової установки 51І85С № НОМЕР_6 на пускову установку 5П85С №С2555770, і при переміщенні траверси 5Т96 з двома виробами 5В55Р загальною вагою 5624 кг відносно поворотної осі крану на відстань 6.85 м. за якої максимальна вага вантажу не повинна була перевищувати 3200 кг, в результаті чого в цей же день о 16:35 год. при завантаженні на пускову установку виробів 5В55Р зазначений автокран перекинувся через несправний технічний стан та порушення правил його експлуатації.

Внаслідок допущених порушень та при перекиданні крану з пускової установки впав капітан ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів обох п`яткових кісток без значного зміщення відламків.

Таким чином, внаслідок порушення правил експлуатації автокрану КС - 3572 на базі автомобіля КРАЗ - 255 Б1, військовий номер НОМЕР_4 , капітан ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: закритих переломів обох п`яткових кісток без значного зміщення відламків, які утворилася від дії тупого твердого предмету, які могли бути отримані внаслідок падінні з висоти в область стопи, вказані тілесні ушкодження відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 412 КК України - необережне пошкодження спеціальної техніки та бойових припасів, що спричинило тяжкі наслідки;

- ч. 1 ст. 415 КК України - порушення правил експлуатації спеціальної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0002754 від 13.05.2015 року, у зв`язку з закінченням строку давності. Своє клопотання захисник мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 415, ч. 2 ст. 412 КК України, які відносяться до ст. 12 КК України до не тяжких злочинів, перебіг давності у провадженні не зупинявся, строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності закінчився ще у 2017 році, то за таких обставин, на думку захисника, є всі підстави для закриття відносно ОСОБА_5 зазначеного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0002754 від 13.05.2015 року, у зв`язку з закінченням строку давності. Своє клопотання захисник мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України, який відноситься до ст. 12 КК України до тяжкого злочину, перебіг давності у провадженні не зупинявся, строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності закінчився ще 29.05.2022 року, то за таких обставин, на думку захисника, є всі підстави для закриття відносно ОСОБА_4 зазначеного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав, та просив закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав та просив закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотань захисників не заперечував, та вважав за можливе закрити кримінальне провадження №0002754 від 13.05.2015 року в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Вказуючи, що на досудовому розслідування обвинувачені не ухилялися від досудового слідства, а також від суду. Крім того, прокурор просив віднести витрати на залучення експертів на рахунок держави.

Крім того, судом було роз`яснено обвинуваченим наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що претензій до обвинувачених немає.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання захисників, матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) визначено, що залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Відповідно до санкції ст. 12 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) встановлено, що: ч. 2 ст. 425 КК відноситься до тяжкого злочину; ч. 1 ст. 415, ч. 2 ст. 412 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Згідно ч. ч. 3,4 ст. 12 КК України встановлено, що злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що санкції: ч. 2 ст. 425 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; ч. 1 ст. 415 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років; ч. 2 ст. 412 КК України (в редакції на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у вигляді триманням у дисциплінарному батальйоні на строк до двох років або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, суд вбачає, що, на разі, відповідно до ст. 49 КПК України закінчились строки для притягнення до кримінальної відповідальності.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст. 49 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо

з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили

минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно обвинувального акту: ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 425 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) - недбале ставленні військової службової особи до служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, яке відбулося 29.05.2012 року; ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 415 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) - порушення правил експлуатації спеціальної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ч. 2 ст. 412 КК України (в редакції на момент вчинення кримінальних правопорушень) - необережне знищення або пошкодження зброї, бойових припасів, засобів пересування, військової і спеціальної техніки чи іншого військового майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, що спричинило тяжкі наслідки, вказані кримінальні правопорушення були вчиненні 29.05.2012 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 29.05.2012 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) минуло більше 10 років та дев`яти місяців, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.п.3,4 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Разом з тим, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачені ухилялися від слідства або суду чи вчинили нове кримінальне правопорушення, в період часу з 29.05.2012 року по даний час.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

За частиною 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі № 566/554/16-к звільнення від кримінальної відповідальності відбувається незалежно від визнання обвинуваченим вини. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується. У вказаній справі Європейський Суд зазначив, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону. Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою».

Як встановлено ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 29.05.2012 року, відтак на даний час сплинув передбачений п.п. 3,4 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний та десятирічний строк притягнення осіб до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинувачених на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, за ч.2 ст. 425 КК України та ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності, за ч.1 ст. 415, ч.2 ст. 412 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У ч.2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. Оскільки у цьому кримінальному провадженні обвинувальний вирок не ухвалювався, а постановлено ухвалу, якою закрито кримінальне провадження, судові витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Постановою від 12.09.2022 року Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Кримінального Касаційного Суду у справі №203/241/17 сформував правові висновки до яких, виходячи із положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

У зв`язку з чим суд вважає, що процесуальні витрати по справі необхідно віднести за рахунок держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0002754 від 13.05.2015 року, у зв`язку з закінченням строку давності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 415, ч. 2 ст. 412 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 425 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 415, ч.2 ст. 412 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні №0002754 від 13.05.2015 року на загальну суму 75 216,20 грн. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1