Копія Справа №678/522/21
Провадження №1-кп-678-10/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченої - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів матеріали кримінального провадження за №0000163 від 14.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Світлогорськ, Гомельської області Республіки Білорусь, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , громадянки України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немаючої, інвалідності немаючої, непрацюючої, раніше неодноразово судимої, востаннє 25.04.2014 року вироком Малинського районного суду Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 16.11.2017 року звільненої з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.162 ч.1, 185 ч.3 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 , 14.06.2019 року близько 18 год. 00 хв., в с.Ставниця, Летичівського району Хмельницької області, перебуваючи на території прилеглій до домоволодіння по АДРЕСА_3 , побачивши як ОСОБА_9 , після отримання нею пенсії, поклала грошові кошти у конверт у кімнаті будинку, вирішила їх таємно викрасти, пройшовши до приміщення будинку, слідуючи за нею.

Тоді ж, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи в АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що господарка залишила без нагляду вхід до будинку, через вхідні двері непомітно проникла в приміщення вказаного житлового будинку, де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, виявила у меблевому серванті паперовий конверт в якому знаходилися грошові кошти: купюрами 1 по 500 гривень, чотири купюри по 200 гривень та 6 по 100 гривень всього на загальну суму 1900 грн., на поверхні столу у тій же кімнаті грошові кошти: купюрами 2 по 500 гривень, 1 по 50 гривень, 1 купюра 10 гривень, 4 купюри по 5 гривень та решта 8 гривень дрібними купюрами, які належать ОСОБА_9 , дістала вказані кошти з конверту рукою, а також підняла з поверхні столу рукою та вийшла з будинку, непомітно для власниці, і таким чином їх таємно викрала, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2988 грн.

Крім того, 03.02.2021 року близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_8 перебуваючи біля господарства, що по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_10 , діючи з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю запірних пристроїв на огородженні та нагляду сторонніх осіб, зайшла на прибудинкову територію, підійшла до вхідних дверей будинку, після чого, помітивши, що в даному господарстві нікого не має, а вхідні двері приміщення будинку закриті, але не зачиненні на замок, вирішила незаконно проникнути до вказаного житлового будинку.

Тоді ж, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до приміщення вказаного житлового будинку, діючи в порушення ст.30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканність житла та не допускається проникнення до житла особи, усвідомлюючи факт, що вказаний будинок їй не належить, не будучи зареєстрованою у ньому, не отримавши на це згоди власника, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, умисно, схопивши рукою ручку замка відчинила вхідні двері будинку, незаконно проникла через них в середину вказаного житлового будинку, де під час пошуку цінного майна була виявлена та затримана ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.162 ч.1, 185 ч.3 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло, та незаконне проникнення до житла особи).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась, та надала суду показання про те, що всі обставини викладені у обвинувальному акті про її обвинувачення, вона визнає повністю, не оспорює жодної обставини, підтверджує те, що у вказаний час, у вказаних місцях, та за вказаних обставин, які зазначені у обвинувальному акті вона вчинила дані кримінальні правопорушення, її позиція та показання є істинними та добровільними. Вона розуміє, що вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану із проникненням у житло, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 , яка являється особою похилого віку матеріальний збиток, та незаконне проникнення до житла особи, а саме до потерпілого ОСОБА_10 . Підтверджує те, що вона через свого захисника - адвоката ОСОБА_6 добровільно відшкодувала потерпілим завдані нею збитки. Просить суд суворо її не карати та не позбавляти волі, оскільки у неї на утриманні перебувають її повнолітній син та матір, які на даний час дуже хворіють.

Від потерпілого ОСОБА_10 до суду надійшла письмова заява від 05.12.2022 року, в якій він зазначає, що являється потерпілим у даному кримінальному провадженні, будь-яких претензій матеріального або морального характеру у нього до обвинуваченої ОСОБА_8 немає, просить суд не застосовувати відносно обвинуваченої ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, також просить проводити судовий розгляд за його відсутності.

Від представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 до суду неодноразово надходили письмові заяви, в яких вони просять проводити судовий розгляд справи за їх відсутності, будь-яких претензій матеріального або морального характеру у них до обвинуваченої ОСОБА_8 немає.

Від потерпілої ОСОБА_9 в присутності діловода с.Ставниця, Меджибізької селищної ради Хмельницької області ОСОБА_13 , до суду надійшла письмова заява від 05.12.2022 року, в якій потерпіла ОСОБА_9 просить в зв`язку зі станом здоров`я, похилим віком та неможливістю прибути у судове засідання, проводити судовий розгляд у її відсутність, будь-яких претензій матеріального або морального характеру у неї до обвинуваченої ОСОБА_8 немає, завдані їй матеріальні збитки відшкодовані в повному обсязі, також просить суд не застосовувати відносно обвинуваченої ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Також потерпілою ОСОБА_9 подано до суду письмову розписку від 05.12.2022 року, про те, що вона отримала від захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень в рахунок відшкодування матеріального збитку внаслідок вчиненого відносного неї кримінального правопорушення, та будь-яких претензій матеріального або морального характеру у неї до обвинуваченої ОСОБА_8 немає, також просить суд не застосовувати відносно обвинуваченої ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.325 КПК України, суд заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують про можливість проведення розгляду справи у відсутності потерпілих, постановив проводити подальший розгляд справи за їх відсутності на підставі поданих потерпілими письмових заяв, з врахуванням думки учасників процесу.

Судом встановлено, що показання обвинуваченої ОСОБА_8 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновки експертів з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст.ст.162 ч.1, 185 ч.3 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло, та незаконне проникнення до житла особи).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд також враховує, що обвинувачена ОСОБА_8 являється особою раніше судимою, однак остання повністю визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушеннях, щиро розкаялась, добровільно відшкодувала завдану шкоду, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, що відповідно пом`якшує їй покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винної, яка являється особою раніше судимою повністю визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушеннях, щиро розкаялась, добровільно відшкодувала завдану шкоду, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, позицію сторони обвинувачення, зокрема потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які просили суд не позбавляти волі обвинувачену ОСОБА_8 , та сторони захисту щодо призначення обвинуваченій покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, та ступінь небезпечності обвинуваченої для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання: за ч.1 ст.162 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі; за ч.3 ст.185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. В силу ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнивши її від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків визначених ст.76 КК України, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_9 заподіяно майнову шкоду на суму 2988 грн., яка останній відшкодована в повному обсязі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні становлять 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 35 копійок, а саме за проведення: судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №4.6-0400:19 від 19.07.2019 року (довідка про витрати на проведення експертизи №4.6-0400:19 від 19.07.2019 року) (Т.1 а.с.67-78); судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/123-21/646-Д від 04.02.2021 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-21/646-Д від 04.02.2021 року) (Т.1 а.с.97-105), які у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченої ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд вважає слід скасувати та звільнити обвинувачену ОСОБА_8 з-під варти у залі суду негайно після проголошення вироку.

Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання, зокрема у разі звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили

Обвинуваченій ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та остання тримається під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор», а тому, оскільки ОСОБА_8 на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, обвинувачена на підставі ч.1 ст.377 КПК України підлягає звільненню з-під варти, а такий захід забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підлягає скасуванню у відповідності до п.2 ч.4 ст.374 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 110, 368-371, 374, 377, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.162 ч.1, 185 ч.3 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

В силу ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

У відповідності до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обвинуваченій ОСОБА_8 рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченої ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, - скасувати.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_8 з-під варти у залі суду негайно після проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_8 в доход державного бюджету документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 35 копійок, а саме за проведення:

- судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №4.6-0400:19 від 19.07.2019 року (довідка про витрати на проведення експертизи №4.6-0400:19 від 19.07.2019 року) (Т.1 а.с.67-78);

- судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/123-21/646-Д від 04.02.2021 року (довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/123-21/646-Д від 04.02.2021 року) (Т.1 а.с.97-105).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1