ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1271/21

Провадження № 11-кп/4820/325/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000049 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого,

яким визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців, -

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_7 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, за наступних обставин.

05 березня 2021 року близько 10 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на бетонних сходах будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , на території садівничого товариства «Гвоздика», вступив у словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_8 , який виник на ґрунті раптових особистих неприязних відносин, під час якого умисно спричинив останньому тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, з мотивів особистих неприязних відносин, знаходячись у верхній частині сходів, умисно штовхнув потерпілого ОСОБА_8 обома руками в ділянку грудної клітки спереду, однак потерпілий від даного поштовху втримав рівновагу.

Одразу після цього, ОСОБА_7 , переслідуючи мету заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, утримуючись рукою за металевий поручень, умисно наніс один удар правою ногою в ділянку грудної клітки спереду потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився на декілька сходинок нижче, внаслідок чого надав тілу потерпілого прискорення, від якого останній втратив рівновагу та впав спиною назад, вдарившись потиличною ділянкою голови об виступаючі поверхні бетонних сходів, після чого втратив свідомість.

Внаслідок указаних умисних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із багатоуламковим переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, підшкірними крововиливами м`яких тканин голови, синцем та садном в правій завушній ділянці, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, від яких потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 04 год. помер у відділенні невідкладної медичної допомоги КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», розташованої за адресою вул. В.Котика,85 у м. Шепетівка Хмельницької області.

Крім того, внаслідок указаних умисних дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки: переломів 7,8,9 ребер зліва, чотирьох синців на шкірі грудної клітки зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликають тривалий розлад здоров`я; синця в лівій орбітальній ділянці, синця в правій підочній ділянці, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, синця та двох саден в правій надбрівній ділянці, садна в лобній ділянці голови зліва, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості; синця на задній поверхні правого плеча, синця на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синця на задній поверхні лівого передпліччя, саден на тильних поверхнях 1-4 пальців правої кисті, синця на лівому стегні, численних саден на обох сідницях, садна в поперековій ділянці по центру, крововиливу у м`які тканини спини в проекції 4-го грудного хребця, крововиливу у м`язи лівої сідниці, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що участі у вчиненні злочину не приймав. Тому просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити, вважає, що його провина під час досудового розслідування та судового розгляду не доведена.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , зазначає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, та мають істотні суперечності. На його думку, суд не взяв до уваги показання свідків у провадженні, які стверджували алібі обвинуваченого, не дав їм правової оцінки, не звернув увагу на розбіжності в показаннях свідків та висновках судово-медичних експертиз щодо часу спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. Це, на думку захисника, свідчить про упередженість суду і є підставою для скасування вироку та закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Представник потерпілих та потерпілі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, до суду не з`явилися та прохали розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд не допустив цих порушень кримінального процесуального закону.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України. Доводи апеляційної скарги, не викликають сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Так, в основу вироку суд обґрунтовано поклав в т.ч. послідовні показання потерпілих та свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, а також приведені до присяги, відповідно до вимог ст.352 КПК України, та які під час судового розгляду кримінального провадження надавали показання щодо скоєння ОСОБА_7 вказаного злочину.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснювала, що ОСОБА_8 був її рідним братом. О 5 годині ранку 06.03.2021 року від батька дізналася, що брат помер в лікарні. У ОСОБА_8 не було прописки та постійного місця проживання. За 2 тижня до смерті брат проживав у неї, він змінював місце проживання та повідомив їй, що йде до ОСОБА_10 , її першого чоловіка. Останні дні до смерті брат проживав у ОСОБА_11 . Цивільний позов підтримала, вказавши, що самостійно організувала та оплатила поховання ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснювала, що ОСОБА_8 був її чоловіком. Їй було відомо від його сестри ОСОБА_9 , що ОСОБА_8 перебуває у Вітвіцької Катерини, його коханки. Вони проживали разом у його батька, а дочка проживала у ОСОБА_9 . Чоловік неофіційно працював, мав заробітки, надавав їй матеріальну допомогу..

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні дала в цілому аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснювала, що проживає по АДРЕСА_2 з чоловіком ОСОБА_11 05.03.2021 близько 6 ранку до них прийшли їх сусіди ОСОБА_7 та його співмешканка ОСОБА_15 , принесли 1 л. горілки. У них з 01.03. гостював друг чоловіка ОСОБА_8 та до події вони разом весь час розпивали алкогольні напої. Усі разом сиділи та випивали близько чотирьох годин, за столом між ними конфліктів не було. Потім разом з ОСОБА_16 пішли до неї додому, щоб взяти ще горілки та закуски. Вона чекала її на вулиці та повернулася до будинку раніше, десь через 10 хвилин. На подвір`ї чула крики ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , вони сварилися. Бачила, як біля гаража ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_8 в плече і відійшов в бік, потім бачила, як ОСОБА_7 , заступившись за ОСОБА_9 , наніс декілька ударів в голову та тулуб ОСОБА_8 , після чого останній впав на сідниці. Вона допомогла йому піднятися і вони пішли до будинку. На бетонних східцях конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжився, вона чула погрози від ОСОБА_7 .. Вони з чоловіком перебували у тамбурі будинку, а ОСОБА_7 стояв на верхній бетонній площадці спиною до неї, ОСОБА_8 стояв на сходах нижче, навпроти нього та нецензурно лаявся на адресу ОСОБА_7 , наміру битися не мав. Бачила, як ОСОБА_7 сильно обома руками штовхнув ОСОБА_8 , але той затримався за поручень, спустився на одну сходинку, але не впав. Хотіла забрати ОСОБА_7 , бо побачила, що він став злим, агресивним, але не встигла, оскільки ОСОБА_7 , прискорившись, сильно вдарив правою ногою ОСОБА_8 в груди, від чого той впав, перекрутившись, зі сходів висотою близько 2-х метрів та вдарився головою об металеву конструкцію сходів. ОСОБА_7 був взутий у кросівки чи зимові чоботи. Вона спустилася вниз та побачила, що ОСОБА_8 лежав на спині без свідомості, головою на бетонній площадці, ногами на сходах. В цей час прийшла ОСОБА_15 , якій вона повідомила, що ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_8 зі сходів. Вона викликала швидку допомогу, але ОСОБА_8 прийшов до тями та заперечував проти швидкої допомоги, бо не хотів проблем з поліцією, оскільки не мав прописки. Тому вона не зустріла карету швидкої допомоги та не відповідала на їх дзвінок. Після чого вона винесла стілець та посадила ОСОБА_8 на нього, у нього було трохи крові на обличчі. Після чого всі разом повернулися до будинку, де ОСОБА_8 з ОСОБА_7 випили «мирову». Близько 2 години ночі вона прокинулася та побачила, що ОСОБА_8 лежав на підлозі в коридорі, важко дихав, хрипів, на слова не реагував, бачила кров з носа, підстелила йому під голову подушку. Після цього вона викликала швидку допомогу та разом з потерпілим поїхала до лікарні.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні давав аналогічні показання щодо обставин конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_18 , в судовому засіданні пояснювала, що працює фельдшером швидкої медичної допомоги. Цього року близько 2 години ночі виїжджала на виклик на вул. Садову у м. Шепетівка. Пам`ятає, що їх зустріла жінка у п`яному вигляді та повідомила, що вони розпивали спиртні напої та чоловік впав зі сходів, в коридорі будинку лежав без свідомості чоловік, без видимих тілесних ушкоджень, важко дихав, бачила на його обличчі незначну кров, був у важкому стані, його транспортували на ношах.

Свідок ОСОБА_19 , в судовому засіданні пояснювала, що 05.03.2021 вони з ОСОБА_20 прийшли до сусідів ОСОБА_21 , та принесли з собою алкогольні напої, які разом вживали. У Вітвіцьких декілька днів проживав ОСОБА_22 , який жалівся їй, що ОСОБА_11 виганяє його з будинку. Разом з ОСОБА_14 вони пішли до неї додому, щоб взяти закуску, ОСОБА_14 , повернулася до свого будинку раніше за неї. Коли ОСОБА_19 повернулася, то побачила, що ОСОБА_8 лежить на спині біля сходів з відкритими очима. Бачила, як ОСОБА_14 посадила ОСОБА_8 на стілець.

В судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, не визнавав, висунув свою версію подій, а саме, що він бачив, як ОСОБА_11 вдарив ОСОБА_8 рукою в грудну клітину і той впав з нижньої сходової площадки, вдарившись головою об землю. Коли повернулася ОСОБА_14 . ОСОБА_8 лежав головою на ґрунті, без свідомості. Потім відкрив очі та було видно, що він не зрозумів, що з ним сталося. ОСОБА_14 винесла з будинку стілець та вони посадили ОСОБА_8 на нього. Він запропонував викликати швидку допомогу, але ОСОБА_8 відмовився.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.121 КК України, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих судом обставинах, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Із протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 06.03.2021 р. вбачається, що зафіксоване місце вчинення злочину прибудинкова територія по АДРЕСА_2 , бетонні сходи з металевими поручнями, загальною висотою 2 м та шириною 85 см, висота найвищої третьої знизу сходинки 12 см; оглянуто будинок, в якому з підлоги коридору вилучені наволочка з плямами бурого кольору, з кімнати куртка, простирадло, з плямами бурого кольору, в кухні на підлозі виявлено плями темно-бурого кольору зі згустками, які вилучено шляхом змиву на марлевий тампон, вилучено порвану куртку з брудними плямами, на столі виявлено сліди застілля та вилучено пластикову пляшку ємністю 1 л з різким запахом алкоголю та 2 скляні стопки, одна з яких розбита (а.п. 10-36 т.2).

Із протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 06.03.2021 р. вбачається, що в приміщенні відділення невідкладної медичної допомоги КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», розташованої за адресою вул. В.Котика, 85 у м. Шепетівка оглянуто труп ОСОБА_8 та виявлено, зокрема, тілесні ушкодження: садно з припухлістю за правим вухом, садна під очима, припухлість правого ока, в носі виділення бурого кольору, з правого вуха виділення речовини жовтого кольору, на лівій нозі вище коліна дві подряпини із засохлими ранами, на пальцях правої кисті сліди сухої бурої речовини. (а.п. 37-42 т.2)

Із протоколу огляду речових доказів з фото-таблицями до нього від 10.03.2021 р. вбачається, що були оглянуті вилучені з кухні будинку пластикова пляшка ємністю 1 л з надписом «Кока Кола» та 2 скляні стопки, одна з яких розбита.

Із протоколу огляду речових доказів з фото-таблицями до нього від 08.04.2021 р. вбачається, що були оглянуті вилучені з будинку чоловічі куртки, простирадло та наволочка з плямами бурого кольору;

Із висновків судової імунологічної експертизи №81 від 17.03.2021, №120-124 від 01.04.2021 вбачається, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров ОСОБА_7 до групи АВ з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0; на наволочці, простирадлі, куртці темно-синього кольору, на марлевому тампоні зі змивом, вилучених під час огляду місця події виявлено кров такої ж групової належності і вона може належати ОСОБА_8 .

Проаналізувавши названі висновки експертів в сукупності з іншими дослідженими доказами, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виявленні в домоволодінні АДРЕСА_2 , одязі потерпілого, предметах побуту, сліди крові, належать саме потерпілому ОСОБА_8 . Оскільки саме в даному домоволодінні, обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження, що в подальшому супроводжувалося крововтратою.

Із копій карток виклику та виїзду бригади екстреної медичної допомоги від 05.03.2021 та 06.03.2021 вбачається, що свідок ОСОБА_14 05.03.2021 о 10-27 год викликала швидку допомогу на АДРЕСА_2 для чоловіка, якого побили, однак лікарі не знайшли заявника, та виклик ОСОБА_14 06.03.2021 о 2-34 год за фактом отримання тілесних ушкоджень чоловіком внаслідок падіння зі сходів, якого у подальшому госпіталізовано до лікарні, де він помер близько 04 год. (а.п.84-88 т.2)

Із лікарського свідоцтва про смерть №153 вбачається, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», причина смерті закрита черепно-мозкова травма із забоєм речовини головного мозку. (а.п.90,91-92 т.2).

Із протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 06.03.2021 вбачається, що остання на території домоволодіння по АДРЕСА_2 за участі статиста продемонструвала, за яких обставин було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_23 . Показала, як її чоловік ОСОБА_11 стояв в дворі свого домоволодіння біля сходів та наніс один удар кулаком в ділянку тулуба чи обличчя ОСОБА_24 , після чого підбіг ОСОБА_7 та наніс кулаками 3-4 удари в ділянку голови та тулуба ОСОБА_24 , від чого той впав спиною на землю, а вона відтягнула ОСОБА_25 від ОСОБА_26 та допомогла підійнятися останньому, після чого вони усі четверо підійнялися по сходах на бетону площадку біля вхідних дверей. Коли вона з чоловіком стояла в коридорі (прихожій) будинку, показала як ОСОБА_7 , який стояв на бетонній площадці поряд з вхідними дверима, а напроти нього нижче стояв ОСОБА_27 , тримаючись лівою рукою за металеве перило штовхнув ОСОБА_26 руками в груди, від чого останній похитнувся, після чого наніс один удар правою ногою в ділянку грудної клітки ОСОБА_8 , який втратив рівновагу та, перекрутившись, впав по сходинках униз, та при цьому вдарився потиличною ділянкою голови об бетону сходинку, а також іншими частинами тіла. Оскільки ОСОБА_26 втратив свідомість, вона викликала швидку допомогу. Через декілька хвилин до них підійшла ОСОБА_28 . Через декілька хвилин ОСОБА_26 прийшов до тями і вона допомогла йому підійнятися та посадила його на стілець. Потім вона завела ОСОБА_26 в будинок, де вони випили ще горілки та полягали спати. Вночі 06.03.2021, коли вона прокинулася, то побачила, що ОСОБА_27 лежить у коридорі біля вхідних дверей без свідомості, викликала швидку медичну допомогу та поїхала з ним до лікарні, де він помер.

Із протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 06.03.2021 вбачається, що останній на території домоволодіння по АДРЕСА_2 за участі статиста продемонстрував за яких обставин було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_23 . Показав, як на сходинковій клітці у нього з ОСОБА_26 виник словесний конфлікт, під час якого вони один одного схопили за верхній одяг, а саме за грудки обома руками та почали один одного шарпати за верхній одяг. Показав, як він кулаком наніс один удар в ділянку ока ОСОБА_26 , після чого намагався нанести другий удар, але останній увернувся і він промахнувся. Після цього ОСОБА_26 спускався по бетонних сходах поряд з ОСОБА_20 , який на той час стояв на сходах. Між ними виникла словесна суперечка і показав, як ОСОБА_29 наніс один удар правою ногою в груди ОСОБА_26 , від якого той впав на спину та вдарився головою об бетонні сходи та, перекрутившись, вдарився об бетонні сходи іншими ділянками тіла. Надалі до ОСОБА_26 підійшла його дружина і виявила, що він перебуває без свідомості та викликала швидку допомогу. Після цього він з ОСОБА_20 зайшли в кухню, де продовжили розпиття самогону. Приблизно за 5 хвилин до них зайшла його дружина та повідомила, що ОСОБА_26 прийшов у свідомість. Він випив ще самогону і пішов у кімнату спати.

Із протоколів слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_11 вбачається, що очевидці події за участі статиста, 06.03.2021 детально та послідовно продемонстрували механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень для ОСОБА_8 , що також безпосередньо підтвердили у судовому засіданні, надавши аналогічні показання. Їх показання не є суперечливими та узгоджуються з іншими доказами у справі.

Вказані слідчі дії проведені відповідно до вимог ст..240 КПК України.

Із висновку судово-медичної експертизи №57 від 19.04.2021 вбачається, що у ОСОБА_24 виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма із багатоуламковим переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, підшкірними крововиливами м`яких тканин голови, синцем та садном в правій завушній ділянці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударах об такий (такі), могли виникнути внаслідок падіння з висоти при наданню тілу певного прискорення в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті; б) закрита травма грудної клітки: переломи 7,8,9 ребер зліва, чотири синці на шкірі грудної клітки зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше однієї ударної дії тупого твердого предмета, могли виникнути внаслідок удару взутою ногою в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я, по відношенню до живої людини, та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають; в) синець в лівій орбітальній ділянці, синець в правій підочній ділянці, субкон`юнктивальний крововилив правого ока, синець та два садна в правій надбрівній ділянці, садно в лобній ділянці голови зліва, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи, крововилив на слизовій оболонці нижньої губи. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, п`яти травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок ударів кулаками рук в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають; г) синець на задній поверхні правого плеча, синець на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, синець на задній поверхні лівого передпліччя, садна на тильних поверхнях 1-4 пальців правої кисті, синець на лівому стегні, численні садна на обох сідницях, садно в поперековій ділянці по центру, крововилив у м`які тканини спини в проекції 4-го грудного хребця, крововилив у м`язи лівої сідниці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), могли виникнути внаслідок падіння з висоти при наданню тілу певного прискорення в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають. Тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту, на тілі трупа ОСОБА_24 не виявлено. Послідовність утворення даних тілесних ушкоджень може відповідати строку та обставинам, вказаних в матеріалах кримінального провадження. Смерть ОСОБА_24 настала не більш ніж за 18 годин від часу отримання тілесних ушкоджень, які призвели до смерті. Після отримання тілесних ушкоджень, які перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (відмічені в пункті а), ОСОБА_27 самостійно пересуватися та здійснювати активні цілеспрямовані дії не міг. Тілесні ушкодження, відмічені в пункті а) та в пункті г) даних підсумків могли виникнути внаслідок падіння зі сходів, висотою біля 4 метрів, після надання тілу певного прискорення. Характерними для переміщення тіла ОСОБА_24 по неоднорідній поверхні можуть бути тілесні ушкодження у вигляді вертикально розташованих лінійних саден, направлених паралельно по відношенню один до одного, на обох сідничних ділянках. Не виключається можливість, що при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги життя ОСОБА_24 можна було б врятувати. Смерть ОСОБА_24 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми із забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, що призвело до набряку та набухання головного мозку (а.п.251-256 т.2)

Даними висновку № 57 від 19.04.2021 року повністю стверджуються попередження судово-медичного експерта ОСОБА_30 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, що остання ствердила власноручним підписом та завірила мокрою печаткою експертної установи, чим повністю спростовуються твердження апелянта стосовно не попередження останньої про кримінальну відповідальність при наданні висновку (а.п. 251-256, т. 2).

Із вказаного висновку та пояснень судово-медичного експерта ОСОБА_30 , яка підтвердила свої висновки щодо причини смерті ОСОБА_8 та виявлених у нього тілесних ушкоджень вбачається, що для перелому декількох ребер достатньо і одного удару, який наноситься з певною силою, та залежить від властивостей організму потерпілого. В ОСОБА_8 виявлена закрита травма грудної клітки: переломи 7,8,9 ребер зліва, масивний переривчастий синець з проміжками на грудній клітці зліва, що могли виникнути внаслідок одного удару взутою ногою. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок падіння з висоти близько 4-х м при наданню тілу певного прискорення, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) та/або при ударах об такий (такі). Явних зовнішніх ознак черепно-мозкової травми не було, ці тілесні ушкодження виявлені під час експертизи. На тілі ОСОБА_24 виявлені тілесні ушкодження, які характерні для волочіння тіла. Після отримання закритої черепно-мозкової травми ОСОБА_27 самостійно пересуватися та здійснювати активні цілеспрямовані дії не міг, фактично перебував у комі, але при таких травмах наступають таз звані «світлі проміжки», коли людина ще знаходиться у свідомості по мірі наростання набряку головного мозку. Не виключається можливість, що при наданні кваліфікованої медичної допомоги протягом перших 2-х годин життя ОСОБА_24 можна було б врятувати. Не виключається, що ЧМТ могла виникнути після падіння з висоти та удару головою об мерзлий грунт, але під час експертизи залишків грунту на тілі виявлено не було. Відсутність в крові ОСОБА_8 етилового алкоголю залежить від здатності конкретного організму розщеплювати спиртові сполуки та у даному випадку зумовлена тим, що йому у лікарні надавалася невідкладна медична допомога шляхом встановлення крапельниць з фізрозчином.

Такі висновки експертизи узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження, підтверджують показання свідків ОСОБА_21 та спростовують твердження обвинуваченого та захисника.

Враховуючи те, що судово-медичні експертизи проводилися кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали кримінального провадження, то підстав для сумнівів у достовірності цих висновків суд вірно не вбачав.

Із висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 вбачається, що закрита черепно-мозкова травма із багатоуламковим переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм речовини головного мозку, крововиливами під оболонки головного мозку та мозочка, підшкірними крововиливами м`яких тканин голови виникли від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударах об такий (такі), могли виникнути внаслідок падіння з висоти при наданню тілу певного прискорення в строк та при обставинах, вказаних в матеріалах кримінального провадження, в тому числі за обставин та в спосіб, вказаних та продемонстрованих свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , під час проведення з ними слідчих експериментів;

Із протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 06.03.2021 вбачається, що отримані ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті могли виникнути внаслідок падіння з висоти близько 4-х метрів при наданню тілу певного прискорення, зокрема зі сходів будинку по АДРЕСА_2 . Указане також спростовує версію обвинуваченого, що ОСОБА_8 впав з нижніх сходів внаслідок нанесення ОСОБА_11 удару кулаком у груди.

Із висновку судово-психіатричної експертизи № 140 від 24.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждав, не страждав такими і на період вчинення інкримінованого йому злочину, а тому міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто відносно скоєного і на теперішній час його можна вважати осудним (а.п. 199-201, т. 2).

В провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях ОСОБА_7 та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону та осіб свідків, потерпілого, що не можна визнати допустимими доказами.

При цьому, в матеріалах провадження не встановлено доказів, щоб ОСОБА_7 чи його захисник звертались із заявами та скаргами до прокурора місцевої прокуратури, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів.

Отже, підстав вважати, що в процесі досудового розслідування зі сторони органів досудового розслідування на обвинуваченого чи свідків чинився тиск, в колегії суддів немає, не здобуто таких доказів і в процесі апеляційного розгляду.

Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого та його захисника в тій частині, що ОСОБА_7 до вчинення злочину не причетний і його оговорює родина ОСОБА_21 , оскільки вони є суперечливими, не відповідають фактичним обставинам провадження та спростовуються дослідженими в судовому засіданні, вищенаведеними доказами.

Зокрема, як стверджується послідовними показаннями свідків ОСОБА_21 , які в деталях повідомляли обставини вчинення злочину, потерпілий ОСОБА_8 тілесні ушкодження отримав внаслідок нанесення удару ногою в груди обвинуваченим з подальшим надання тілу прискорення та удару об бетонні стугеньки в результаті падіння.

З огляду на те, що ці показання свідків ОСОБА_21 щодо характеру та механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, повністю узгоджуються з даними висновку лікаря судово-медичного експерта № 57 від 19.04.2021 року та висновками лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_30 в процесі судового розгляду, що свідчить про їх достовірність, належність та допустимість, на відміну від тверджень сторони захисту (а.п. 251-256, т. 2).

При цьому, версія сторони захисту щодо отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень внаслідок удару кулаком в груди потерпілому ОСОБА_11 з подальшим його падінням або при інших, не встановлених органом досудового розслідування обставинах, не узгоджується та прямо суперечить висновкам судово-медичної експертизи, відповідно до якого тілесні ушкодження наявні на грудній клітці потерпілого характерні саме для нанесення удару ногою в груди, а не кулаком руки.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_14 у своїх послідовних показаннях, які повністю узгоджуються з дослідженими судом доказами повідомляли такі деталі його скоєння, які могли бути відомі безпосереднім його очевидцям.

За таких обставин колегія суддів відхиляє твердження сторони захисту та свідка ОСОБА_19 , яка є співмешканцею обвинуваченого, а тому прямо зацікавленою особою, що свідок ОСОБА_14 не бачила фактичних обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 в цій частині.

У зв`язку з цим підстав вважати, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , оговорюють обвинуваченого у колегії суддів не має.

Більше того, вказані твердження названих свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими судом доказами.

Діючим законодавством, як слідчому, так і суду надано право відхиляти клопотання учасників судового розгляду щодо виклику та допиту свідків, проведення процесуальний (слідчих) дій, в тому числі про призначення та проведення експертиз, а тому колегія суддів не вбачає у відхиленні органом досудового розслідування та судом ряду клопотань сторони захисту порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування рішення суду.

В процесі досудового розслідування був призначений весь комплекс спеціальних криміналістичних досліджень, в тому числі судово-медичних, з метою встановлення істини у провадженні, який надавав вичерпні відповіді щодо механізму, локалізації та способу спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, в тому числі щодо причин смерті останнього, які доповнив в роз`яснив будучи попереджений про кримінальну відповідальність експерт ОСОБА_30 в процесі судового розгляду, що ставить під сумнів сторона захисту.

За таких обставин, допустимих даних, які б спростовували вищенаведені докази, в тому числі висновки судово-медичної експертизи, чи викликали сумніви у її належності та були б підставою для призначення криміналістичних досліджень, комісійної експертизи, на чому наполягає сторона захисту, колегія суддів не знаходить і вважає вказані клопотання такими, що до задоволення не підлягають.

При цьому, колегія суддів вважає, що ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень на дослідженні яких наполягає обвинувачений та його захисник носять, юридичний характер і знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини та вирішені судом при ухвалені вироку.

Оголошена ОСОБА_7 підозра містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця, способу, мотиву та інших обставин вчинення злочину, наскільки вони відомі слідчому. Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 374 КПК України.

Тому твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування та судом не виконані вимоги ст. 91 КПК України не заслуговують на увагу та не підлягають задоволенню.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме те, що ним вчинено умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, за наведених у вироку обставин ґрунтуються на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст.91 КПК України та підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних доказів, досліджених судом, яким суд з точки зору достатності та взаємозв`язку дав належну оцінку.

У даному випадку, про умисел обвинуваченого на заподіяння ОСОБА_8 саме тяжких тілесних ушкоджень свідчить і кількість нанесених ударів, їх сила, спрямованість та механізм. Зокрема, як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, обвинувачений спочатку штовхнув потерпілого, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, зі сходів до низу розуміючи і бажаючи умисно заподіяти йому тілесні ушкодження, у тому числі тяжкі, але останньому вдалось втриматись. Одразу після цього, з метою доведення свого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень до кінця, обвинувачений зі значною силою, умисно, тримаючись руками за поручень сходів, наніс потерпілому удар ногою в груди, зламавши при цьому потерпілому 3 ребра та надавши його тілу такого прискорення, внаслідок якого потерпілий все ж таки впав зі сходів вдарившись головою, а у подальшому, від отриманих ушкоджень помер.

Умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та двома суспільно небезпечними наслідками, що настали: первинні тяжкі і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненими суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини умислом (прямім/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті поет прілого (похідні наслідки).

Суд дав правильну юридичну оцінку діям обвинуваченого, взяв до уваги фактичні обставини заподіяння обвинувачених тілесних ушкоджень потерпілому; надав оцінку способу та обставинам їх завдання, взяв до уваги кількість нанесених ударів, їх силу, спрямованість, механізм та негативні наслідки.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання у межах, наближених до мінімальних, передбачених санкцією ч.2 ст.121 КК України. Колегія суддів вважає, що призначене покарання є законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції достатньо врахував характер, тривалість та глибину заподіяних потерпілим моральних страждань, сильний емоційний стрес, внаслідок смерті близької людини, негативного переживання, тимчасовою відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою.

Наведені обставини дають підстави стверджувати те, що розмір відшкодування відповідає ступеню моральних страждань потерпілих спричинених смертю близької людини.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: