ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/849/23 Справа № 184/1913/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої про застосування ст.72 КК України в редакції закону України №838-VIII від 26.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

З ухвали суду вбачається, що засуджена ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) за період з 08.01.2020 до 12.09.2022 року.

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання засудженої про застосування ст.72 КК України до в редакції закону України №838-VIII від 26.11.2015 року. Суд мотивував своє рішення тим, що злочин скоєний 08.01.2020 року та засуджена була затримана 08.01.2022 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII.

В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку день за два. Зазначає, що так як, закон України №838-VIII від 26.11.2015 року поліпшує її становище, тому його можна застосувати при зворотній дії у часі , відповідно до ч.3 ст.5 КК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Частиною 5 статті 72 КК України в редакції, що діяла з 21 грудня 2015 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015року за №842-УІІІ) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.

21 червня 2017 року набув чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5 статті 72Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».

Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) викладеного у пунктах 102-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17-к:

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21червня 2017року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, після набрання чинності Законом України №2046-VIII від 18.05.2017 року, тобто з 21 червня 2017 року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 12 вересня 2022 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2021 року залишений без змін.

Отже, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення 08 січня 2020 року, за що була засуджена 07 жовтня 2021 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30.06.1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набув законної сили.

Попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, після 20 червня 2017 року, у час коли підлягають застосуванню норми права, передбачені ч.5ст.72КК України в редакції Закону №2046-VIII(пряма дія Закону № 2046-VIII), тобто з 21червня 2017року попереднє ув`язнення зараховується у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02.12.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про застосування ст.72 КК України до в редакції закону України №838-VIII від 26.11.2015 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді