Справа № 405/1819/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000014 від 25.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біла Церква, Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичну особу підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України,

та угоду про визнання винуватості від 23.02.2023, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката - захисника ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив:

- розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Злочини вчинені за наступних обставин.

Так, відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

24 лютого 2022 року Указом Президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України.

24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

Громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із використанням мобільного терміналу, а також електронно-обчислюваної техніки за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , через мережу Інтернет із використанням профілю соціальної мережі «Однокласники» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) « ОСОБА_8 » розповсюдив матеріали із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та поширив матеріали, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, 23.01.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через мережу Інтернет із використанням профілю соціальної мережі «Однокласники» ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) « ОСОБА_8 » поставив відмітку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим автоматично розповсюдив серед « Друзів » (всього 150) та «Підписників» свого акаунту, а також у всіх відвідувачів своєї сторінки, публікацію спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_6 », з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Відповідно до висновку спеціаліста від 11.02.2023 №31, у матеріалах, що поширив ОСОБА_5 , міститься публічна підтримка ідеї порушення суверенітету України та розподіл адміністративних областей між сусідніми державами; обґрунтування законності та визнання правомірним порушення меж території та державного кордону України встановленого Конституцією України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через мережу Інтернет із використанням профілю соціальної мережі «Однокласники» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) « ОСОБА_8 » поширив в відкритій, загальнодоступній спільноті «? ІНФОРМАЦІЯ_9 », ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , публікацію « ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Відповідно до висновку спеціаліста від 23.01.2023 №25, у матеріалах, що поширив ОСОБА_5 , міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, визнання правомірним воєнне вторгнення зс рф в Україну 24.02.2022 та ведення агресивної війни проти цивільних громадян.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за:

- ч.1 ст.110 КК України, як розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- ч.2 ст.436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

23.02.2023 між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката - захисника ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

Сторони, враховуючи пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, узгодили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна, ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна, з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна, із застосуванням положень ст.75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленні ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень частин 2 та 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.110 КК України та ч.2 ст.436-2 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, відповідно, правові кваліфікації кримінальних правопорушень органом досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» та КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» не перебуває, одружений, має на утриманні повнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , є фізичною особою підприємцем, раніше не судимий.

З урахуванням наявності пом`якшуючих обставин - щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відсутності обтяжуючих обставин, беручи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, дій ОСОБА_5 , спрямованих на розкриття вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що сторонами правомірно узгоджено покарання у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна, ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна, з врахуванням положень ч.1 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна, із застосуванням положень ст.75 КК України. При цьому, суд вважає за можливе встановити іспитовий строк на 1 рік, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень та його перевиховання.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 23.02.2023 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 472-475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 23.02.2023 про визнання винуватості укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності адвоката - захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, і призначити покарання за:

- ч.1 ст.110 КК України у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч.2 ст.436-2 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_10