УХВАЛА
Іменем України

25 листопада 2022 року справа № 542/1609/22

провадження № 1-кс/542/286/22

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт Нові Санжари, вул. Незалежності 32 Полтавської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000253 від 24.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ., не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

в с т а н о в и в :
25 листопада 2022 року старший слідчий СВ поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, погодженим прокурором, в якому просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обгрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.11.2022 приблизно о 18 годині ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбулася сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 .

Вказав, що в подальшому ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території свого господарства за вказаною адресою, дерев`яною палицею, яку знайшов на подвір`ї, умисно наніс ОСОБА_8 множинні удари в область голови, від яких останній впав на землю. Внаслідок нанесених ударів по голові ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 24.11.2022 № 44 причиною смерті ОСОБА_8 стали крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку, дифузна травма головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке виразилось у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 .

За вказаним фактом розпочато досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.11.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Посилався на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У клопотанні вказував, що метою обрання такого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначив, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_7 недоцільно. Вказував, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти ризикам, визначеним у статті 177 КПК України, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила задовольнити. Пояснення надала аналогічні, викладеним у клопотанні.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. В судовому засіданні зазначив, що клопотання є необгунтованим. Вказав, що достатнім є застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Захисник зазначив, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, оскільки підозрюваний добровільно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, не переховувався від органу досудового розслідування, має власне житло, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, захисник зауважив про те, що відсутні умови та підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені у статтях 177 та 178 КПК України.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене 24.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.11.2022 в 00 год 30 хв ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 24.11.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протокол огляду місця події - господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 23.11.2022, в ході якого вилучені речові докази, а саме: ґрунт з РБК та контрольний зразок ґрунту, з пристрою для чистки взуття; пристрій для чистки взуття, поруч з бетонним покриттям перед вхідними дверима до будинку; змив РБК та контрольний змив, на бетонному покритті ліворуч від будинку; змив РБК та контрольний змив, із стіни будинку; змив слини з куртки трупа ОСОБА_8 ; фрагмент деревини зі слідами РБК, з дровника, два відрізки липкої стрічки, із кімнати № 2 виявлені на тарілці та на скляній банці з-під компоту; полімерне покриття білого кольору зі слідами РБК, виявлене під тілом ОСОБА_8 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2022, яка повідомила, що 23.11.2022 вона спільно із ОСОБА_8 розпивали алкогольні напої в господарстві ОСОБА_7 , де між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виникла сварка, під час якої ОСОБА_7 дерев`яною палицею наніс значну кількість ударів ОСОБА_8 в область голови, внаслідок чого ОСОБА_8 помер на місці;

- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.11.2022 № 44, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_8 є - крововилив під оболонки та речовину головного мозку, дифузорна травма головного мозку;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 24.11.2022, який повідомив про конфлікт з ОСОБА_8 , що мав місце 23.11.2022, у ході якого він наніс останньому дерев`яною палицею значну кількість ударів в область голови.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначено у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони обґрунтовують підозру ОСОБА_7 в інкримінованому злочині, оскільки свідчать про те, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення при зазначених у клопотанні обставинах.

При цьому, враховуючи стадію кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У своєму клопотанні слідчий, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України зазначив про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, суд, дослідивши матеріали клопотання, беручи до уваги надані докази, дійшов висновку про наявність ризиків, визначених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років).

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності певної особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від органу досудового розслідування та суду.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім зазначеного, слідчий суддя вважає також релевантним посилання на рішення ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови», у якому суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Так, оцінюючи вагомість даного ризику слідчий суддя також враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, він не працевлаштований та не має постійного заробітку, характеризується негативно.

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді збільшують вагомість ризику втечі.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні прокурора обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обгрунтованим ризик втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органу досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_7 .

Водночас необхідно зауважити, що позиція суду ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та не ставить метою передбачити можливе покарання за інкримінований підозрюваному злочин.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість шляхом вмовлянь або погроз вплинути на єдиного свідка по справі - ОСОБА_9 , яка є очевидцем вчинення кримінального правопорушення та яка проживає в одному населеному пункті з підозрюваним та є його знайомою, що може призвести до подальшої зміни показів у кримінальному провадженні.

Між тим, на думку слідчого судді, органом досудового розслідування не доведено існування ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на його обгрунтування не було наведено переконливих доводів та не надано належних доказів.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі, врахував, що кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Водночас, слідчим суддею надано оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності підстав для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, слід зауважити, що добровільне виконання обов`язків підозрюваного, який має такий статус з 24.11.2022 (з моменту повідомлення про підозру) та невчинення дій щодо переховування від органу досудового розслідування не може беззаперечно свідчити про належне виконання процесуальних обов`язків у майбутньому, в тому числі, з огляду на відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, негативну характеристику, а також враховуючи покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного у випадку визнання його винуватим. Оцінюючи поведінку підозрюваного, про яку вказує сторона захисту, слідчий суддя вкотре стверджує про відсутність підстав для встановлення ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Проте, доводи сторони захисту щодо достатності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на встановлені ризики, обгрунтованість підозри не є достатньо переконливими та не спростовують доводів, викладених у клопотанні слідчого.

За приписами частини 3 статті 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Однак, враховуючи існування доведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини 1 статті 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого він підозрюється, враховуючи особу підозрюваного відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, негативну характристику, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Суд зауважує, що з вказаних підстав жодний інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не може забезпечити на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді, наведені обставини є доведеними органом досудового розслідування, матеріали клопотання містять достатні докази на їх підтвердження.

Між тим, слід зазначити, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру 24.11.2022, затримано підозрюваного в 00 год 30 хв 24.11.2022, а клопотання про обрання запобіжного заходу розглядається слідчим суддею 25.11.2022.

Таким чином, визначаючи строк дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дату та час затримання підозрюваного, а також те, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістесяти днів відповідно до положень ч. 1 ст. 197 КПК України, запобіжний захід обирається в межах строку досудового розслідування, який у даному кримінальному провадженні становить два місяці. У зв`язку з цим запобіжний захід щодо ОСОБА_7 слідчий суддя застосовує до 20.01.2023.

Пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи наявність обставин, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, встановлені слідчим суддею ризики та обставини, що визначені у ст. 177, 178 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

З огляду на вищенаведене, клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному 24.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення можливості внесення застави в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000253 від 24.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на п`ятдесят вісім днів.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою визначити до 20.01.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду негайно.

Копію ухвали негайно вручити сторонам кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1