справа № 359/6852/22
провадження № 1-кп/361/988/22
ВИРОК

Іменем України

14 грудня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002052 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Амвросіївка Донецької області, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 р. близько 16 години 45 хвилин ОСОБА_4 прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де раніше разом з співмешканкою ОСОБА_6 орендували вказану квартиру. Після спільного прибирання квартири, в цей же день та час ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у спосіб, який спричинить їй втрату органу та непоправне знівечення обличчя, з мотивів помсти та ревнощів у відносинах, які склалися між ними з приводу їх розлучення, заздалегідь заготовивши для заподіяння тілесних ушкоджень пластикову ємкість із їдкою хімічною речовиною невстановленого складу, запропонував ОСОБА_6 прогулятися вулицею м. Бориспіль, щоб в подальшому вчинити відносно неї вказаний злочин. На його пропозицію ОСОБА_6 погодилася і вони разом направилася до Книшового меморіального паркового комплексу, який знаходиться по АДРЕСА_4 . З метою приховування ємкості з їдкою речовиною, з використанням якої мав намір заподіяти тілесні ушкодження, ОСОБА_4 сховав її до пакету разом із соком та поніс з собою.

В цей же день близько 17 години, перебуваючи на території вказаного парку поблизу приміщень автомобільних гаражів, які розташовані з тильної сторони, в безпосередній близькості до АЗС «Окко», яке знаходиться по вул. Степана Бандери, 1 ОСОБА_4 , реалізуючи свій раніше спланований злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в той момент, коли ОСОБА_6 знаходилась напівсидячи спиною до нього та пила сік із пляшки, дістав із пакету вказану пластикову ємкість із їдкою речовиною невідомого хімічного складу, відкрутивши у ній кришку, схопив ОСОБА_6 лівою рукою за волосся на голові, а правою рукою вилив потерпілій на голову та обличчя вказану їдку хімічну речовину, внаслідок чого хімічна рідина розтіклася потерпілій по голові, обличчю, шиї, плечам та рука, після чого ОСОБА_6 вдалося вирватися із рук ОСОБА_4 та втекти. При цьому частину хімічної речовини ОСОБА_4 розлив собі на руки, тим самим спричинив собі опіки І ступеня обох рук.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кислотою 2б-ІІІ ст. приблизно 6% голови, шиї, обох китиць, передпліччя, що супроводжувались опіковим шоком середнього ступеня тяжкості, опіки ІІІ ступеня обох повік обох очей, опік ІІ ступеня рогівки і кон`юктиви правого ока, опік ІІІ ступеня рогівки і ІІ-ІІІ ступеня кон`юктиви, перфорація рогівки лівого ока, з послідуючою евісцерацією лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за кінцевим результатом та наслідками: втрата органу та невиправність ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що 11.10.2016 р. він прийшов у квартиру АДРЕСА_3 , де на той час перебувала ОСОБА_6 , з якою він раніше спільно проживав за вказаною адресою. Під час спілкування через образливі слова ОСОБА_6 на його адресу, між ними виник конфлікт, після чого при зазначених в обвинувальному акті обставинах він вилив на голову ОСОБА_6 хімічну речовину, не усвідомлюючи при цьому, що спричинить потерпілій тяжкі наслідки. Також зазначив, що не має постійного місця проживання, тому змушений був ночувати на вокзалі. Тимчасово проживав в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_5 , після чого у АДРЕСА_2 . Повістки про виклик до слідчого не отримував, оскільки постійно змінював місце проживання, тому в подальшому перебував у розшуку. У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд суворо не карати.

Належним чином викликана в судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не прибула, направила до суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд кримінального провадження без її участі, та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміє обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються.

Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило втрату будь-якого органу та непоправне знівечення обличчя.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин та враховуючи те, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК раніше не судимий, не має постійного місця проживання та місця роботи, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позицію потерпілої, яка прохала суд призначити обвинуваченому у виді позбавлення, цивільний позов потерпілою не заявлений, однак враховуючи наслідки спричинених їй тілесних ушкоджень, не слід вважати відсутністю з її боку будь-яких претензій до обвинуваченого, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності. Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні. Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк перебування його під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та рахувати з часу взяття його під варту з 26 серпня 2022 року.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , до набрання вироком чинності, залишити тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_7 ОСОБА_8