МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"16" січня 2023 р. Справа № 370/2142/22

Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Макарівського районного суду Київської області в смт Макарів Бучанського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

в підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів з посиланням на те, що на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003355 від 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_5 .

02.06.2021 року ОСОБА_5 був засуджений Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

16.06.2022 року на підставі ст.81 КК України ОСОБА_5 був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на 1 рік 2 місяці 24 дні.

Але ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності за наступних обставин.

10.08.2022 року, в обідній час, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, переліз через паркан, що огороджує домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 , з подвір`я домогосподарства по АДРЕСА_2 , в якому тимчасово проживав, таким чином проник на територію домоволодіння, де в подальшому проник до незамкнутого підсобного приміщення - гаража, з якого повторно, таємно викрав велосипед марки «Nakatamura» синього кольору, вартістю 4800 гривень, який перекотив в руках до свого тимчасового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.

27.09.2022 року, в світлу пору доби, більш точно не встановлено, ОСОБА_5 діючи в умовах воєнного стану, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, переліз через паркан, що огороджує домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 , з подвір`я домогосподарства в якому тимчасово проживав, та знаходиться по АДРЕСА_2 , де в подальшому зайшов до незамкнутого підсобного приміщення - гаража, з якого повторно, таємно викрав велосипед марки «Аzimut», синього кольору, вартістю 3500 гривень, який перекотив в руках до свого тимчасового місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.

22.11.2022 року, в період з 15 по 16 годину, ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, з метою збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, переліз через паркан, що огороджує домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 , з подвір`я домогосподарства в якому тимчасово проживав, та знаходиться по АДРЕСА_2 , де в подальшому зірвав руками поліетиленову плівку, якою було забите вікно житлового будинку та заліз через нього у середину будинку, з якого повторно, таємно викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 1843 грн. 64 коп.

Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які перелічені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.184 КПК України, тримання під вартою може бути обране до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Виникла необхідність у обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, який був обраний під час досудового розслідування та закінчується 28.01.2023.

Наразі існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України - можливість вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, що обґрунтовується наступним.

02.06.2021року ОСОБА_5 був засуджений Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.162, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

16.06.2022 року на підставі ст.81 КК України ОСОБА_5 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на строк 1 рік 2 місяці 24 дні з Коростенської виправної колонії №71 Житомирської області.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 має непогашену та незняту в передбаченому законом порядку судимість.

Домоволодіння ОСОБА_7 знаходиться відразу по сусідству за парканом тимчасового місця проживання ОСОБА_5 , тому аби не допустити вчинення обвинуваченим повторних крадіжок у ОСОБА_7 та у інших громадян, ОСОБА_5 потрібно обрати запобіжний захід на тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти повторним крадіжкам у громадян.

ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, немає міцних соціальних зв`язків (має дружину та дитину з якими не проживає тривалий час. не підтримує родинні зв`язки).

Крім того, ОСОБА_5 був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, але дана обставина не зупинила протиправні дії обвинуваченого, який усвідомлено став злочинний шлях.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є уродженцем міста Ніжин Чернігівської області, українцем, громадянином України, з середньо освітою, тимчасово не працюючим, одруженим, раніше судимим, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючим в АДРЕСА_2 ; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має негативну характеристику, згідно якої зловживає алкогольними напоями та веде аморальним спосіб життя.

Вищевикладені відомості свідчать про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення.

Інші запобіжні заходи обвинуваченому не можуть бути застосовані, оскільки не позбавлятимуть можливості вчинення ним повторних злочинів.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 слідчий суддя застосовував особисте зобов`язання, під час якого ОСОБА_5 вчинив дві крадіжки у ОСОБА_7 , у зв`язку з чим йому був змінений захід забезпечення на тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 не заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового засідання, суд дійшов наступного.

04.11.2022 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0003355 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 29.11.2022 року №370/1840/22 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції строком до 28.01.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор при розгляді клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується матеріалами проведення досудового розслідування.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, необхідність задоволення клопотання вбачається й через призму декількох рішень ЄСПЛ, висновки яких прямо кореспондуються з положеннями ч.2 ст.8 КПК України, де зазначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З практики ЄСПЛ вбачаються принципи конвенційного прецедентного права, як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: 1. ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; 2. ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя ( рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року).

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, може вчинити повторне кримінальне правопорушення, оскільки не працює, веде аморальний спосіб життя, раніше заставаний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, під час якого ОСОБА_5 скоїв крадіжки був змінений на тримання під вартою,

Обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Керуючись вимогами ст.314, 315 КПК України, суд

у х в а л и в:

обрати обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, а саме - до 16.03.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 17.01.2023 року о 13.30 годині в залі судових засідань №1 Макарівського районного суду Київської області.

Суддя