УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №760/16809/22

Провадження №1-кс/760/5570/22

09 грудня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру у кримінальному провадженні, внесеному 04.08.2022 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про арешт майна, згідно якого просила винести ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 для попередження можливої неправомірної реєстрації та відчуження.

В обґрунтування клопотання зазначила, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000189 від 04.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва отримано інформацію щодо можливого замаху на шахрайське заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадковим майном померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності померлій у якої на даний час не встановлені спадкоємці.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла приблизно 10-11.10.2021, актовий запис про смерть №23906 від 01.11.2021 складений Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), свідоцтво не видано, паспорт не здано.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть за №010-4596 від 15.10.2021 причина смерті ОСОБА_4 не встановлена, гнильні зміни трупа, поховання здійснено за рахунок держави.

За фактом смерті ОСОБА_4 , внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002820 від 13.10.2021, (причина смерті не встановлена через гнильні зміни трупа) смерть якої виявила соціальний працівник, встановлено, що в ході огляду місця події від 12.10.2021 вилучено паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , та поміщено до спецпакету №3517426, який не переданий до камери схову. В матеріалах наявне лише повідомлення про причини смерті. Інформація про опечатування квартири відсутня.

Догляд за померлою здійснював соціальний працівник.

Територіальним центром соціального обслуговування населення Солом`янського району м. Києва надано інформацію що померла перебувала у них на обліку з травня 2012 по жовтень 2021, родичів у неї не було зі слів, за період обслуговування соціальний працівник їх не бачила.

Згідно інформації КП КМР «Київське міського бюро технічної інвентаризації» квартира, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності зареєстрована (в рівних долях) 1/2 за ОСОБА_4 , та 1/2 за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.01.2003.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, по вказаному об`єкту нерухомості внесені відомості 23.07.2015 державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_6 здійснено державну реєстрацію на 1/2 за ОСОБА_4 , а в подальшому 06.10.2015 державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину №6-368 від 06.10.2015 здійснено державну реєстрацію на 1/2 за ОСОБА_4 .

Разом з цим, за інформацією відділу з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації та інформації з Реєстру територіальної громади міста Києва у вказаній квартирі зареєстрована лише померла.

Відповідно до інформації наданої Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності/відсутності актових записів, про народження, шлюб, розірвання шлюбу, про народження дітей, зміну імені, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено наявність наступних актових записів:

- актовий запис про шлюб №11327 від 17.11.1961 складений Київським відділом державної реєстрації шлюбів ЦМУ МЮ (м. Київ) відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- актовий запис про народження дитини № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 складений Солом`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4

- актовий запис про розірвання шлюбу №10 від 02.01.1990 складений Солом`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- актовий запис про смерть №23906 від 01.11.2021 складений Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, досудовим розслідуванням осіб з якими померла перебуває в родинному зв`язку на даний час, не встановлено.

Згідно інформації зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заведена.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Проте, дверні замки зламані, місцезнаходження ключів від квартири померлої невідомо, квартира не опечатана.

З огляду на викладене, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.190 КК України (попередня кваліфікація).

Постановою про визнання предметів в якості доказів процесуальним керівником у кримінальному провадженні вищезазначена квартира визнана речовим доказом.

З метою попередження можливого неправомірного заволодіння та подальшого відчуження об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який належатиме територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, або законним спадкоємцям померлої ОСОБА_4 , виникла необхідність, у накладенні арешту на вище вказане майно.

В ході досудового слідства є достатні підстави вважати, що квартира за вищевказаною адресою відповідно до п. З ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, що згідно ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави слідчому судді накласти арешт.

Сторони в судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце повідомлялися належним чином.

В матеріалах провадження міститься клопотання прокурора ОСОБА_3 від 09.12.2022 року про розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000189 від 04.08.2022 року без її участі. Прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Матеріали містять заяву представника потерпілої сторони КМР ОСОБА_11 від 09.12.2022 року про розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000189 від 04.08.2022 року без її участі, в якій представник просить задовольнити клопотання.

Перевіривши зміст клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, проаналізувавши підстави, які мають значення для вирішення питання про арешт, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, та диспозитивності.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За положеннями ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000189 від 04.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

З фабули, внесеної органом досудового розслідування до ЄРДР, вбачається, що Солом`янською окружною прокуратурою м. Києва отримано інформацію щодо можливого замаху на шахрайське заволодіння в особливо великих розмірах невстановленими особами, спадковим майном померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі об`єктом нерухомості, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала на праві власності померлій у якої на даний час не встановлені родичі.

Постановою прокурора від 14.11.2022 об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000189 від 04.08.2022.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98, 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру у кримінальному провадженні, внесеному 04.08.2022до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1