Вирок
Іменем України

18.11.2022 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2022 року за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 2 місяців 12 днів арешту, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У період часу з 02 лютого 2021 року по 11 липня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства на побутовому ґрунті, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра також проживає за вказаною адресою, що призвело до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .
Так, 02.02.2021 року близько 01:00 год. ОСОБА_4 , прийшовши додому за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання за адресою: АДРЕСА_1 , агресивно поводився, висловлювався у сторону ОСОБА_6 нецензурною лайкою, погрожував останній фізичною розправою, чинив моральний тиск на свою матір ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості життя останньоi.
Також 05.03.2021 року ОСОБА_4 близько 01:00 год. за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, вчиняв відносно ОСОБА_5 . психологiчне насильство, зокрема ображав ОСОБА_5 нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, поводився неадекватно, перекидував речі у квартирі, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості життя останньої.
Так само 06.07.2021 року ОСОБА_7 близько 22:00 год. за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно ОСОБА_5 , висловлювався нецензурною лайкою у сторону останньої, погрожував їй фізичною розправою та вчиняв психологічний тиск стосовно ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості життя останньої.
Також 04.11.2021 року ОСОБА_4 близько 08:00 год. за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, зокрема висловлювався нецензурною лайкою у сторону останньої, погрожував їй фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_8 та погіршення якості життя останньої.
Так само, 09.11.2021 року ОСОБА_9 близько 05:00 год. за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання за адресою: АДРЕСА_1 , дебоширив у квартирі, зокрема виламав двері, погрожував ОСОБА_10 фізичною розправою, висловлювався у сторону останньої нецензурною лайкою, штовхав та вдарив ОСОБА_5 кулаком по голові, не завдавши останнiй тілесних ушкоджень, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 та погіршення якості життя останньої.
Продовжуючи свою протиправну поведінку, 11.07.2022 року ОСОБА_4 близько 23:30 год. за місцем свого спільного з ОСОБА_5 проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у нетверезому стані, агресивно поводився, розкидував речі у квартирі, висловлювався у сторону ОСОБА_5 грубою нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск та погрожував фізичною розправою останній.
Отже, вказаними протиправними діями ОСОБА_4 систематично здійснював щодо своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилось в умисному систематичному вчиненні психологічного і фізичного насильства над останньою, що призвело до психологічних страждань та погіршення якостi життя потерпілої ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства стосовно своєї матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, а саме кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК Украiни.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю, надав показання про мотиви та обставини вчинення домашнього насильства. Зокрема, вказав, що у 2021-2022 роках неодноразово за місцем свого проживання нецензурно лаявся до своєї матері ОСОБА_5 , погрожував їй, бо вона заступається за брата ОСОБА_11 її другого сина, до якого в нього є особиста неприязнь, оскільки той вживає алкоголь. На цьому фоні в них часто відбуваються сварки та сімейні конфлікти. Розуміє, що вчинив неправильно, кається, про вчинене шкодує.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною судом, пояснила, що із своїм сином ОСОБА_4 вона проживає спільно у АДРЕСА_1 . Загалом має двох синів, ОСОБА_12 систематично конфліктує в сім`ї, впродовж 2021-2022 років неодноразово погрожував їй, ображав і принижував нецензурними висловлюваннями. Усе наведене відбувається на фоні вживання ОСОБА_4 наркотичних речовин. Побоюючись за себе та інших членів сім`ї, вона неодноразово викликала поліцію. Почувається наляканою і схвильованою, боїться за своє майбутнє.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням храктеризуючих даних на особу обвинуваченого.
Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 домашнього насильства, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету його вчинення, зокрема присікти прагнення потерпілої до мирного і безконфліктного співжиття, кількість епізодів вчинення домашнього насильства стосовно однієї потерпілої, наявність обтяжуючої покарання обставини, а саме вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, наявність пом`якшуючих покарання обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який не працює, раніше притягався до кримінальної відповідальності, веде антигромадський спосіб життя, негативну характеристику за місцем проживання, відповідно до якої мешканці неодноразово скаржаться керівництву ЖБК №40 на неадекватну поведінку ОСОБА_4 , який вживає невідомі препарати, залякує та погрожує мешканцям, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, водночас з березня 2021 року є підобліковим у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» у зв`язку із вживанням опіоїдів.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, наявності як пом`якшуючих, так і обтяжуючої покарання обставин, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 останньому слід призначити покарання за ст.126-1 КК України у виді арешту.
При призначенні покарання суд також враховує, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2022 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 2 місяців 12 днів арешту. Враховуючи, що нове кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому підлягає призначенню на підставі положень ч.4 ст.70 КК України.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався і в обранні такого на даний час потреби немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.
Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.10.2022 року за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71 КК України у справі №465/4884/22 у виді 2 (двох) місяців 12 (дванадцяти) днів арешту, більш суворим покаранням за новим вироком у виді 6 (шести) місяців арешту, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 6 (шести) місяців арешту.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1