Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1499/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду

складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0001607 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2021 року,

щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Житомир, зареєстрованого

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. ч.1 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_6

(в режимі відеоконференції),

встановила:

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати та звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.49 КК України. А у випадку якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності, пом`якшити призначене йому судом покарання та визначити його у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Посилається на те, що призначене йому судом покарання у виді арешту є надмірно суворим. Вказує на те, що він є особою молодого віку, має постійне місце проживання та реєстрації, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, помирився з потерпілим, який до нього немає будь-яких претензій. Зазначає, що призначаючи йому покарання суд не врахував, обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, які були зазначені в обвинувальному акті.

На апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення, в яких просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Як визнав суд, 16.09.2017 року ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Майстрів Новоград-Волинського району Житомирської області, вирішив умисно, таємно здійснити крадіжку чужого майна, яке належить ОСОБА_9 , та яке знаходилось на території свиноферми, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , того ж дня близько 11 год. 00 хв., переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими для сторонніх осіб, прийшов до неогородженої території свиноферми, звідки умисно, таємно, здійснив крадіжку металевою баку, вага якого становить 190 кг, та який на праві приватної власності належав ОСОБА_9 .

Після вчинення вищевказаних дій, з метою доведення свого умислу до кінця, тримаючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 1000 грн.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який вважав, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку за обставин наведених у вироку є обгрунтованим, його дії за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковано правильно та ніким з можливих апелянтів не оспорюються.

Посилання апелянта про можливість звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Згідно положень ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є кримінальним проступком, за вчинення, якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 3 роки- у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно положень ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України 16.09.2017 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено 3 річний строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, прокурором доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 у період часу з 02.12.2019 по 06.03.2020 ухилявся від суду, що підтверджується змістом відповідних ухвал суду першої інстанції про зупинення та відновлення даного кримінального провадження у зв`язку із розшуком та ухиленням від суду обвинуваченого.

Крім того, згідно вироку Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2021 у справі № 757/4653/21-к, 22.01.2021 ОСОБА_6 вчинив новий кримінальний проступок, передбачений ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1, за що був засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

За таких обставин, відповідно вимог ч. 2 ст. 49 КК України, строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у даній справі має становити 15 років, починаючи з 22.01.2021, та він не закінчився на даний час. Тому вимога апеляційної скарги про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності є необґрунтованою.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував, що вчинений кримінальний проступок не привів до тяжких наслідків, особу винного, який характеризується за місцем проживання задовільно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, а тому призначив йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту в розмірі 6 місців.

Між тим, заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині того, що суд першої інстанції, призначаючи йому покарання не взяв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання та яка була встановлена органом досудового розслідування і зазначена в обвинувальному акті, а саме щире каяття.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 немає будь-яких претензій до обвинуваченого, оскільки заподіяна кримінальним проступком шкода йому повністю відшкодована.

А тому, враховуючи, що ОСОБА_6 щиро розкаявся, потерпілий ОСОБА_10 до нього немає будь-яких претензій, які колегія суддів визнає, як обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, колегія суддів вважає за можливе вирок суду змінити, пом`якшити ОСОБА_6 призначене судом першої інстанції покарання, визначивши його у виді арешту в розмірі 4 місяців.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_6 в минулому був засуджений за вчинення низки злочинів, в тому числі і тяжкого до покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, а затим на підставі ухвали суду був направлений для відбування призначеного покараня у виді позбавлення волі, за вироком суду, повернувшись з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, знову вчинив кримінальний проступок, колегія суддів не вбачає підстав призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу про, що він зазначає в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 408 КПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2021 року, щодо ОСОБА_6 , змінити.

Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді 4 місяців арешту.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: