Справа №385/1126/21
Провадження №1-кп/385/24/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
присекретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Гайворон Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 29.07.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30.10.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. 26.06.2020 звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

09.12.2022 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк, що не перевищує шістдесят днів з часу прийняття судом відповідного рішення.Дане клопотання мотивується тим, що ухвалою Гайворонського районного суду від 21.10.2022 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 до 19.12.2022року включно.

Наступне судове засідання призначено на 12.12.2022, проте наявні об`єктивні обставини, які унеможливлюють завершити судовий розгляд до вказаної дати.

Так, в судовому засіданні в ході дослідження доказів обвинувачення, зокрема показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на клопотання захисту - свідка ОСОБА_12 , письмових та речових доказів, лише 05.12.2022 обвинувачений надавав показання, тим самим судом закінчено дослідження доказів згідно визначеного порядку. Водночас, з урахуванням отриманих в судовому засіданні нових фактичних обставин, зокрема з послідових показань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині застосування до останньої насильства з боку ОСОБА_3 під час подій, які є предметом даного судового розгляду, а також те, що вказані фактичні дані не охоплюються первісним обвинуваченням, виникла необхідність в прийнятті рішень в порядку ст.338 КПК України, на що необхідний певний процесуальних час для виконання вимог ст. 341 КПК України в частині погодження їх керівником (прокурором вищого рівня).

На даний час наявні достатні підстави для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 в порядку ст.331 КПК України.

Дослідженні в судовому засіданні докази є вагомими, які за стандартом доведення «обґрунтована підозра» можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_3 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з відкритим викраденням майна. Більш того, в судому засіданні потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 надані послідовні переконливі показання із самого початку судового розгляду про те, що ОСОБА_3 не лише вчинив зазначені протиправні дії, але при цьому і застосував насильство до ОСОБА_7 у виді здушення за шию, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном з рук ОСОБА_6 , належний ОСОБА_13 . Водночас цілком зрозуміло, що на даному етапі, вищенаведений висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявність у діях ОСОБА_3 вини у вчиненні злочину, оскільки питання винуватості не вирішується в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а більш детальну оцінку яким суд має надати під час перебування в нарадчій кімнаті при прийнятті остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

З огляду на неодноразову оцінку судом та за результатами перегляду ухвал Кропивницьким апеляційним судом, по даний час мають місце обставини, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого кримінального правопорушення, офіційно не працює, постійного місця проживання не має, будь-яких законних джерел доходу за час судового розгляду суду не вказав, наявність на утриманні дітей, на які посилався, суду не підтверджено, що свідчить відсутність соціальних зв`язків. В силу ст. 89 КК України має непогашену судимість за вчинення аналогічних корисливих тяжких злочинів, проте належних висновків не зроблено. В судовому засіданні з-поміж характеризуючих документів досліджено довідку про звільнення серія ПОЛ №03236, де зазначено, що після звільнення 26.06.2020 по відбуттю строку покарання з 20.01.2015 засуджений прямує до м. Олександрії Кіровоградської області. Проте, перебування на момент подій, які є предметом даного судового розгляду в с. Казавчин Голованівського району Кіровоградської області, що не спростовується ні самим обвинуваченим, ні свідком ОСОБА_14 (батьком обвинуваченого, допитаним за клопотанням сторони захисту, який до того ж вказав, що вранці 29.07.2021 він порадив синові поїхати із села, оскільки не бажав підтримувати з ним стосунки), а також стверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 . До цих подій, ОСОБА_3 проживав в с.Рубченки Володарського району Київської області. Відповідно до запитів до МВС України, отримано довідку №, яку досліджено в судовому засіданні, де заначено, що за даними ГУНП в Київській області стосовно ОСОБА_3 : 27.11.2020 направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст.122 КК України, 29.01.2021 направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 122 КК України, 30.04.2021 направлено обвинувальний акт за ст. 126-1 КК України.

Вказані аргументи свідчать про реальні ризики вчинення нових кримінальних правопорушень, а також переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім того, під час допиту потерпілої, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 неодноразово обвинувачений ОСОБА_3 вчиняв психологічний тиск, що дає реальні підстави стверджувати, що має місце ризик незаконного впливу на учасників кримінального провадження, в разі обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Орган обвинувачення звертає увагу суду, що наведені факти підтверджують, що обвинувачений має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Відтак вказані обставини свідчать про наявність відповідних ризиків, для запобігання настанню яких має бути застосований запобіжний захід виключно у виді тримання під вартою, з метою забезпечення належної поведінки останнього, продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що приводить до переконливого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи наведене вище, наявні підстави, що ризики, визначенні ст. 177 КПК України, є дійсними і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого на більш м`який, а тому є доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Окрім того, зважаючи на показання потерпілої ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 , надані в судовому засіданні щодо застосуванням насильства стосовно останньої під час події, які є предметом даного судового розгляду, наявні достатні підстави не розглядати можливість альтернативного запобіжного заходу у виді застави, в порядку п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при продовженні запобіжного заходу тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні вказав, що прокурор не довів, що існують обґрунтовані ризики передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, наголосив, що не має обґрунтованої підозри, що саме обвинувачений ОСОБА_3 вчинив інкриміноване правопорушення та можливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора та вказав, що дане клопотання невмотивоване та необґрунтоване тому не підлягає до задоволення. Крім того зазначив, що докази які подані стороною обвинувачення є недопустимими. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 03.10.2021 року включно та який в подальшому ухвалами суду неодноразово продовжувався, в останнє ухвалою суду від 21.10.2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, а саме до 19 грудня 2022 року, включно.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховано наступне.

Процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 05.08.2021 року. Загальний строк перебування обвинуваченого під вартою не є довготривалим і таким, що перебуває поза межами розумного.

У справі розпочато і триває судове слідство.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відносяться до категорії тяжких, умисних, корисливих. Покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 безробітний, суспільно-корисною працею не займається, законного джерела доходу та засобів для проживання не має, неодружений, утриманців не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, які б спонукали його до виправлення та соціалізації в суспільстві.

ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, в тому числі аналогічного, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбув покарання у виді позбавлення волі на сім років у 2020 році, але вже у 2021 році знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Сукупно вказане свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_3 до протиправної, асоціальної поведінки, до вчинення кримінальних правопорушень, про його нехтування принципу мирного володіння майном, зважаючи на безробіття та відсутність сталого джерела доходу, до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, і в цілому, про небажання стати на шлях виправлення, соціалізації у суспільстві, підвищену суспільну небезпечність.

Відтак, беручи до уваги наведені обставини, є підстави вважати наявними ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Тому, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства, суд вважає правильним не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 331, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, а саме до 09 лютого 2023 року, включно.
Копію ухвали вручити прокурору та захиснику обвинуваченого, направити обвинуваченому та начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1