ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/445/23 Справа № 210/3718/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 31.10.2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року задоволено клопотання дізнавача СД Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 31.10.2022 року, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на автомобіль "Mercedes Benz" модель "Vito", державний номерний знак НОМЕР_1 , та ключі від вказаного автомобіля, які поміщено у спецпакет НПУ №WAR1203108.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що в рамках даного кримінального провадження вказане майно постановою дізнавача від 31.10.2022 року визнано речовим доказом, даний транспортний засіб може бути використаний, як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, на ньому можуть зберегтися сліди кримінального правопорушення, а отже він відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та змінити її в частині скасування заборони на використання транспортного та ключів до нього, які передати власнику ОСОБА_8 на зберігання.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що оскаржувану ухвалу слідчого судді від 02.11.2022 року було отримано на запит адвоката лише 17.01.2023 року.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що фактично підставою вилучення транспортного засобу 31.10.2022 року поліцейськими стала відмова ОСОБА_9 передати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у вигляді пластикової картки НОМЕР_2 , за яким було встановлено власника транспортного засобу, але така передача не передбачена законом.

Вказує, що водій ОСОБА_9 після його зупинки надав можливість поліцейським перевірити номери вузлів та агрегатів транспортного засобу, який внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а тому відсутня необхідність пред`явлення свідоцтва про реєстрацію, виготовленого на бланку.

Зазначає, що за час вилучення автомобіля досудовим розслідуванням не було вчинено процесуальних дій, не зроблено запит до ТСЦ з приводу даного транспортного засобу, не допитано власницю автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з викладених у ній підстав; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження, колегія суддів приймає до уваги, що за змістом оскаржуваної ухвали слідчого судді учасники кримінального провадження у розгляді клопотання участі не брали, відомості про отримання її копії ОСОБА_8 у межах строку апеляційного оскарження відсутні, доводи апелянта про те, що ним як адвокатом було отримано дану копію оскаржуваної ухвали слідчого судді лише 17.01.2023 року, наявними матеріалами не спростовуються. З огляду на викладене, а також з метою забезпечення апелянту права на доступ до правосуддя та на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити, строк апеляційного оскарження поновити.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті порушеного питання, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що у провадженні ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 31 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2022 року о 11:44 год. за адресою: вул. Бизова 2б, м. Кривий Ріг, екіпажем патрульної поліції Буран-204 було зупинено автомобіль марки "Mеrcedes Benz", модель «Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_9 , з ознаками втручання до вузлів до вузлів та агрегатів.

31 жовтня 2022 року постановою дізнавача вилучений автомобіль марки " Mrecedes Benz" модель «Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ключі від зазначеного транспортного засобу було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, після чого оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 02 листопада 2022 року на них було накладено арешт як на речові докази.

На думку колегії суддів, під час постановлення оскаржуваного рішення слідчий суддя мав достатні відомості про те, що автомобіль марки " Mrecedes Benz", модель «Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ключі від нього відповідають критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказами у кримінальному провадженні, надав їм належну оцінку і прийняв законне та обгрунтоване рішення про їх арешт у такому статусі. Незастосування цього заходу могло потягти неможливість проведення слідчих дій та експертиз із використанням вилученого автомобіля з огляду на те, що він міг містити на собі сліди кримінального правопорушення у виді відповідних змін вузлів та агрегатів автомобіля.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що, на його думку, фактичною підставою для вилучення автомобіля стала відмова водія ОСОБА_9 фізично передати працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, належить зазначити, що згідно встановлених обставин, які підтверджуються наявними матеріалами, після зупинки автомобіля марки "Mеrcedes Benz" модель «Vito» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 та після огляду даного автомобіля було виявлено ознаки втручання до вузлів та агрегатів даного автомобіля, та в подальшому працівниками поліції було здійснено вилучення даного автомобіля разом з ключами і наявними у ньому 40 мішками з пляшками об`ємом 0,5 л.

Що стосується доводів апелянта про те, що у даному випадку була відсутня необхідність у передачі працівникам поліції свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки відомості про автомобіль внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, то слід вказати, що у клопотанні дізнавача питання про арешт цього документу не було порушено та під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді не вирішувалося, а отже дане питання виходить за межі судового розгляду.

Також враховується, що з моменту початку досудового розслідування та вилучення вказаного автомобіля було необхідним здійснення низки процесуальних дій із його використанням, зокрема проведення експертиз, а отже існувала необхідність в його арешті та застосуванні відповідних обмежень з огляду на те, що залишення вказаного автомобіля у володінні володільця ставило під загрозу збереження виявленого стану номерів його вузлів та агрегатів.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, оскільки стосуються головною мірою відсутності на даний час виправданої необхідності у подальшому утриманні арештованого майна стороною обвинувачення, а отже вони можуть бути підставою для ініціювання процедури, передбаченої ст. 174 КПК України, втім не свідчать про незаконність або необгрунтованість оскаржуваної ухвали на час її постановлення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 серпня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 31.10.2022 року, - автомобіля "Mercedes Benz" модель "Vito", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , та ключів від нього, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження арештованим майном, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

,