ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5567/21

Провадження № 11-кп/4820/99/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 19.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст.186 КК України за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_6 , прокурора на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 вересня 2022 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого:

-вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2021 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом приєднання не відбутої частини покарання призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2021 року за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років три місяці.

Строк покарання ухвалено рахувати з 1 вересня 2022 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою від 23.06.2021 року по 31.08.2022 року в розрахунку, один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ухвалено утримувати умовах ДУ Чернівецький слідчий ізолятор.

Речові докази по справі: - сумку, штани спортивні, кофта спортивна, футболка «Reebok», блайзер «BMW», зарядний пристрій для мобільного телефону, дезодорант сухий « ОСОБА_11 », зубну пасту «Лакалут», окуляри сонцезахисні, крему для рук «Масло кокоса», блайзер «Fbi», монокуляр «Панда» з триногою в чохлі, антисептичний розчин «БороПлюс», мобільний телефон «Huawei» із сім картою, мобільний телефон «Huawei» із сім картою, конверт від стартового пакету Lifecell, картку ПриватБанк № НОМЕР_1 , які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій, після набрання вироком законної сили, ухвалено зберігати до завершення кримінального провадження відносно ОСОБА_12

- грошові кошти в сумі 13800 грн., які передано на зберігання до СУ ГУНП в Хмельницькій області для подальшого поміщення на тимчасове зберігання, після набрання вироком законної сили, ухвалено повернути потерпілим.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 11555.65 грн. судових витрат за проведення судових експертиз.

Позовні вимоги ОСОБА_13 та ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8

- на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 250292 грн., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. та 7000 грн. судових витрат за надання правової допомоги.

- на користь ОСОБА_13 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. та 2500 грн. судових витрат за надання правової допомоги.

В решті позовних вимог відмовлено.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.07.2021 року, в частині арешту грошових коштів, після набрання вироком законної сили - скасовано.

В іншій частині арештованого майна, після набрання вироком законної сили, ухвалено вирішити після завершення кримінального провадження відносно ОСОБА_12 .

За вироком суду ОСОБА_8 близько 05.20 год. 19 червня 2021 року, прибув на територію поряд з приміщенням торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 , навпроти входу у яке помітив припаркований на тротуарній доріжці автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого ОСОБА_6 вивантажував та переносив в приміщення торгівельного павільйону м`ясну продукцію, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою свого збагачення, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що особи, які знаходяться поруч не звертають на нього уваги, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через передню водійську дверку проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав барсетку з грошовими коштами в розмірі сумі 170 000 гривень, 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 54340 грн., 800 Євро, що відповідно до курсу НБУ становить 25952 грн., з яких 170 000 гривень, належать ОСОБА_6 , а 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 54340 грн., 800 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 25952 грн., належать ОСОБА_13 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ-21214 д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованого на ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , картку платника податків № НОМЕР_6 , військовий квиток, виданий на ОСОБА_6 , посвідчення водія виданого на ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію автомобільного легкового причепу державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію легкового причепу державний номерний знак НОМЕР_8 .

У цей момент протиправні дії ОСОБА_8 , було помічено та викрито ОСОБА_14 , який усвідомлюючи злочинний характер дій ОСОБА_8 почав вимагати їх припинення. Незважаючи на вимоги припинити незаконні дії, розуміючи, що його протиправні дії були помічені та викрито ОСОБА_14 , продовжив свої незаконні дії, з метою заволодіння чужим майном, та втік з викраденою барсеткою у невідомому напрямку, тим самим вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вказаними умисними протиправними діями, ОСОБА_8 спричинив майнову шкоду на загальну суму 250 292 грн. із них ОСОБА_6 на суму 170 000 грн. та ОСОБА_13 на загальну суму 80 292 грн.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі вважає вирок місцевого суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винуватим в межах висунутого обвинувачення, з інкримінуванням йому кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення завдання значної шкоди потерпілим.

Призначити покарання за ч. 3 ст. 186 КК України, з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді 6 рокі 3 місяців позбавлення волі, з прийняттям рішення на підставах та умовах встановлених законом в частині вирішення долі речових доказів та арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 02.07.2021 року.

Вказує, що місцевий суд виключивши з інкримінованого обвинувачення ОСОБА_8 кваліфікуючу ознаку - завдання значної шкоди потерпілим, допустив істотне порушення вимог закону, оскільки жодним чином такого рішення не вмотивував.

Крім того, на думку прокурора, не повернувши речові докази власнику, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Потерпілий ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним, ставить питання про його скасування та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на неналежне встановлення фактичних обставин кримінального провадження, в частині причетності до скоєного кримінального правопорушення, поряд з обвинуваченим, і інших осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність тяжкості призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок суворості, просить пом`якшити призначене йому покарання.

На його думку, судом не враховано особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується, піклується про батька інваліда, має на утримані малолітню доньку, визнав цивільний позов, частково відшкодував матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, кожен свою зокрема, з підстав наведених у них, з посиланням на зазначені в них доводи, провівши з`ясування обставин провадження та перевірку їх доказами, дослідження матеріалів кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволенню, а сторони захисту та потерпілого ОСОБА_6 відхиленню, виходячи з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 близько 05.20 год. 19 червня 2021 року, прибув на територію поряд з приміщенням торгівельного павільйону по АДРЕСА_2 , навпроти входу у яке помітив припаркований на тротуарній доріжці автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого ОСОБА_6 вивантажував та переносив в приміщення торгівельного павільйону м`ясну продукцію, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з метою свого збагачення, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що особи, які знаходяться поруч не звертають на нього уваги, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через передню водійську дверку проник до салону автомобіля, звідки таємно викрав барсетку з грошовими коштами в розмірі сумі 170 000 гривень, 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 54340 грн., 800 Євро, що відповідно до курсу НБУ становить 25952 грн., з яких 170 000 гривень, належать ОСОБА_6 , а 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 54340 грн., 800 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 25952 грн., належать ОСОБА_13 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ-21214 д.н.з. НОМЕР_3 , зареєстрованого на ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_6 , картку платника податків № НОМЕР_6 , військовий квиток, виданий на ОСОБА_6 , посвідчення водія виданого на ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію автомобільного легкового причепу державний номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію легкового причепу державний номерний знак НОМЕР_8 .

У цей момент протиправні дії ОСОБА_8 , було помічено та викрито ОСОБА_14 , який усвідомлюючи злочинний характер дій ОСОБА_8 почав вимагати їх припинення. Незважаючи на вимоги припинити незаконні дії, розуміючи, що його протиправні дії були помічені та викрито ОСОБА_14 , продовжив свої незаконні дії, з метою заволодіння чужим майном, та втік з викраденою барсеткою у невідомому напрямку, тим самим вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Вказаними умисними протиправними діями, ОСОБА_8 спричинив майнову шкоду на загальну суму 250 292 грн. із них ОСОБА_6 на суму 170 000 грн. та ОСОБА_13 на загальну суму 80 292 грн.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах і не заперечується в апеляційних скаргах, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 186 КК України.

Обставини відкритого викрадення майна у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , ОСОБА_8 визнав повністю в процесі судового та апеляційних розглядів ствердивши час, місце та спосіб викрадення майна, його кількість та вартість.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який прямо вказав на ОСОБА_8 , як на особу, яка в червні 2021 року у м. Кам`янець-Подільському, Хмельницької області відкрито викрала належне його родині майно та грошові кошти.

Відповідно до положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини в скоєнні ОСОБА_8 кримінального правопорушення при встановлених судом фактичних обставинах ніким не оспорюється, а тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Разом із тим прокурор, в поданій апеляційній скарзі не погоджується із виключенням кваліфікуючої ознаки злочинних дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 186 КК України - завдання значної шкоди потерпілим.

Як убачається з обвинувального акта, прокурором, ОСОБА_8 ставилося у вину вчинення відкритого викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднаному з проникненням у сховище, що завдало значної шкоди потерпілим, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (а.п. 10-111, т. 2).

Як встановлено місцевим судом та жодним учасником кримінального провадження не оспорюється, ОСОБА_8 , відкрито заволодів майном потерпілих на загальну суму 250 292 грн., тобто спричинив родині Прохорових матеріальних збитків на суму понад 220 неоподатковуваних мінімумів громадян, що в силу вимог кримінального закону є значною шкодою.

Разом з тим, формулюючи обвинувачення ОСОБА_8 , визнане судом доведеним за ч. 3 ст. 186 КК України, місцевий суд, жодним чином не обґрунтувавши своє рішення, у мотивувальній частині вироку встановив, що в діяннях обвинуваченого відсутня така кваліфікуюча ознака вчиненого кримінального правопорушення, як завдання значної шкоди потерпілим, при цьому допустивши описку, кваліфікувавши дії обвинуваченого за ст. 186 КК України, як грабіж, вказав, що останній вчинив крадіжку (а.п. 145, т. 2).

Фактично місцевий суд у вироку повністю проігнорував вказану ознаку кримінального правопорушення, жодного рішення відносно такої не прийняв.

Таким чином, давши належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності, з точки зору належності, допустимості, достовірності та обґрунтовано визнавши ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, місцевий суд помилково не врахував таку кваліфікуючу ознаку злочину, як завдання значної шкоди потерпілим.

Цим самим, суд першої інстанції неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 та ст. 413 КПК України є підставою для скасування вироку суду в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів вважає встановленим, що ОСОБА_8 з корисливих мотивів, вчинив відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинене повторно, поєднане з проникненняму сховище, що завдало значної шкоди потерпілим, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

Окрім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції допущено порушення вимог закону, в частині вирішення долі речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 від 23.06.2022, під час особистого обшуку у останнього вилучено цілий ряд товарно-матеріальних цінностей (а.п. 86-87, т. 1).

Постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 23.06.2021 вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.07.2021 на вказані речові докази накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

При ухвалені вироку, суд першої інстанції, вирішуючи питання про речові докази в даному кримінальному провадженні, не взяв до уваги вищевказані вимоги закону та частково вирішив долю речових доказів в частині грошових коштів, інші ухвалив зберігати в органах поліції, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що речові докази, які вилучались в межах кримінального провадження № 0000437 від 19.06.2021, слід повернути ОСОБА_8 у якого вони були вилучені, оскільки будь-яка інша особа права на вказані речі не заявляла.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і потерпілими та їх представником не спростовано, кримінальне провадження № 0000437 було спрямовано до суду виключно відносно ОСОБА_8 і місцевий суд проводив судовий розгляд виключно відносно останнього та не міг вийти за межі обвинувачення, на чому наполягають потерпілі.

Вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності в межах розгляду конкретного кримінального провадження інших осіб є не притаманною суду функцією та підлягає вирішенню в інший спосіб на підставах та умовах встановлених законом.

Таким чином, вимоги потерілого та його представника про спрямування кримінального провадження до місцевого суду з метою вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності інших, причетних до вчинення злочину осіб не ґрунтується на вимогах закону та прямо суперечить йому.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання ч. 3 ст. 186 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопрушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносияться до тяжкого.

ОСОБА_8 здобув середню спеціальну освіту, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину та непрацездатного батька.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.

Як стверджується матеріалами провадження вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 визнав під тиском зібраних у провадженні доказів, даних про спроби виправити ситуацію у провадженні не встановлено, не вживав достатніх заходів для досягнення порозуміння та відшкодування шкоди потерпілим, а тому вказані обставини не можуть бути визнані пом`якшуючими покарання обставинами.

Враховуючи вказані обставини, характер і ступінь суспільної небезпеки цього кримінального правопрушення, який посягає на одне із найцінніших соціальних благ людини право власності, особу винного, думку потерпілих, які просили суворо покарати обвинуваченого, колегія суддів приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливо лише шляхом призначення останньому покарання у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, на переконання колегії суддів призначення ОСОБА_8 остаточного покарання, з застосуванням ст. 70 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Сама по собі та обставина, що обвинувачений визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, в даному випадку не можуть слугувати безумовними підставами для призначення йому більш суворого покарання.

При цьому, колегією суддів були враховані ті обставини на які є посилання в апеляційній скарзі сторони захисту.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями обвинуваченого сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.

Ті обставини, що ОСОБА_8 під тиском зібраних у провадженні доказів визнав вину, має на утриманні малолітню дитину та батька, в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, або призначення більш м`якого покарання, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Більше того, враховуючи те, що обвинувачений не працює, жодних доходів немає, у колегії суддів викликає об`єктивний сумнів, що ОСОБА_8 утримує вказаних осіб, в тому числі батька, який отримує пенсійне забезпечення.

Доказів, які б стверджували протилежне, ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях обвинуваченого та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, що не можна визнати належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту в частині невідповідності призначеного обвинуваченому покарання його особі не вбачається.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 413, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.09.2022 стосовно ОСОБА_8 , в частині кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 186 КК України, призначеного покарання, вирішення долі речових доказів скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.10.2021 року, остаточно для відбуття ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на шість років три місяці.

Вирок, в частині вирішення долі речових доказів, змінити, речові докази : сумку спортивну для речей синього кольору, штани спортивні чорного кольору, кофту спортивну чорного кольору із написом «ING», футболку чорну із написом «Reebok», блайзер білий «BMV», зарядний пристрій для мобільного телефону із червоним кабелем, дезодорант сухий «OldSpice», зубну пасту «Лакалут», окуляри сонцезахисні чорні, тюбик крему для рук «Масло кокоса», блайзер «FBI», монокуляр чорний «Панда» з міні триногою в чохлі, тюбик антисептичного розчину «БороПлюс», мобільний телефон «Huawei» IMEL1: НОМЕР_9 -. IMEL2 НОМЕР_10 із сім-картою НОМЕР_11 в силіконовому чохлі, мобільний телефон «Huawei» IMEL1: НОМЕР_12 , IMEL2: НОМЕР_13 із сім карткою НОМЕР_14 , скетч картка стартового пакету «lifecell», № НОМЕР_15 , карта ПриватБанк № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02.07.2021 року в частині накладення арешту на речові докази: сумку спортивну для речей синього кольору, штани спортивні чорного кольору, кофту спортивну чорного кольору із написом «ING», футболку чорну із написом «Reebok», блайзер білий «BMV», зарядний пристрій для мобільного телефону із червоним кабелем, дезодорант сухий «OldSpice», зубну пасту «Лакалут», окуляри сонцезахисні чорні, тюбик крему для рук «Масло кокоса», блайзер «FBI», монокуляр чорний «Панда» з міні триногою в чохлі, тюбик антисептичного розчину «БороПлюс», мобільний телефон «Huawei» IMEL1: НОМЕР_9 -. IMEL2 НОМЕР_10 із сім-картою НОМЕР_11 в силіконовому чохлі, мобільний телефон «Huawei» IMEL1: НОМЕР_12 , IMEL2: НОМЕР_13 із сім карткою НОМЕР_14 , скетч картка стартового пакету «lifecell», № НОМЕР_15 , карта ПриватБанк № НОМЕР_1 , скасувати.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Повний текст вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3