Справа №573/1401/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/494/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2022 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000333 від 23.10.2022 року, яке перебуває в провадженні СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 КК України.

Слідчий звернувся до Білопільського районного суду Сумської області з клопотанням, в якому просив обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

27 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово, без застосування електронного засобу контролю. Покладено на підозрювану наступні обов`язки:

- прибувати до суду, прокурора та слідчого за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 за винятком прибуття до слідчого, прокурора, суду, а також за винятком необхідності прибуття до укриття під час повітряної тривоги або загрози артобстрілу;

- повідомляти слідчого прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі їх наявності);

- не відлучатись за адміністративні межі м. Білопілля без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні, а зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з приводу обставин кримінального провадження.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 25 грудня 2022 року включно, але не довше строку досудового розслідування.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій оскаржувану ухвалу слідчого судді просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без альтернативи внесення застави.

Прокурор стверджував, що судом при винесенні ухвали не взято до уваги посилання у клопотанні слідчого та обґрунтування у судовому засіданні прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вказував, що не враховано судом те, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та у подальшому може уникнути явки до суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки під час огляду місця події не виявлено предмету за допомогою якого здійснено пере різання пуповини, а тому підозрювана у разі обрання менш обтяжливого запобіжного заходу може знищити або сховати речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Зазначав, що підозрювана ОСОБА_7 намагалася приховати від усіх сам факт своєї вагітності про що свідчать, зокрема ті обставини, що на відповідний облік до лікаря медичного закладу вона не стала, до лікарні впродовж періоду своєї вагітності, за медичною допомогою не зверталась, а також вживала всіх необхідних заходів, щоб приховати свою вагітність від усіх осіб, щоб ніхто не дізнався, що вона дійсно вагітна, що повністю доводиться матеріалами, які долучені до самого клопотання. Вказаним доводам не надано належної оцінки.

Звертав увагу на те, що суд не взяв до уваги той факт, що підозрювана ОСОБА_7 з моменту вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що виникли у неї ускладнення зі станом здоров`я після пологів була негайно забрана швидкою допомогою та поміщена до КНП СОР «Обласний клінічний перинатальний центр», який знаходиться у місті Суми, де перебувала до 25 жовтня 2022 року включно, а тому у силу виключних обставин не могла бути затримана у порядку ст..208 КПК України, а також була позбавлена реальної можливості зробити якісь дії з речами, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Вказував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.

До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_10 надійшла заява, в якій він просив провести судовий розгляд без його участі. Від захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі та без участі підозрюваної ОСОБА_7 , в якій він повідомив, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 направлений до Білопільського районного суду Сумської області та справа вже призначена до розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000333 від 23.10.2022 року за ст. 117 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 26.10.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 117 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження до слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області звернувся заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_12 з клопотанням про обрання підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

27 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово, без застосування електронного засобу контролю,з покладенням на підозрювану передбачених ст..194 КПК України обов`язків. Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 25 грудня 2022 року включно, але не довше строку досудового розслідування.

При винесенні рішення слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, раніше не судима, ніде не працює, проживає з матір`ю та співмешканцем, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки, скарги на останню до міської ради не надходили.

Крім цього, щодо існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, щодо того, що залишаючись вдома підозрювана може знищити, сховати або спотворити предмет, за допомогою якого було перерізано пуповину, суд першої інстанції зазначив, що суду не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 намагалася це зробити, хоча не була позбавлена такої можливості, оскільки з часу вчинення злочину не була затримана в порядку ст. 208 КПК України та залишалася вдома. Доказів на підтвердження того, що остання переховувалася від органів досудового слідства чи суду, перешкоджала встановленню істини у справі суду також надано не було.

У той же час, для встановлення істини по справі з огляду на важливість показань свідків у даному кримінальному провадженні, які проживають в одному з підозрюваною населеному пункті, враховуючи, що ОСОБА_7 приховувала факт пологів, суд першої інстанції погодився зі слідчим та прокурором у тому, що існують достатні підстави вважати, що існує ризик незаконного впливу підозрюваної на свідків.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя визнав доводи прокурора недостатніми для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак, є підстави застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що забезпечить її належну процесуальну поведінку під час досудового слідства та у суді, з чим також погоджується і колегія суддів, і доводи прокурора жодним чином не спростовують правильність таких висновків, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею були враховані усі обставини, на які посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, і яким була надана належна правова оцінка.

Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, за яких би підлягало до задоволення клопотання слідчого про продовження відносно підозрюваної ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2022 року, якою відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4