Справа № 545/95/23
Провадження № 1-в/545/111/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава спільне подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, має базову середню освіту, не одруженого, дітей не має, навчається у Слов`янському БРУПО ім. П.Ф. Кривоноса, працює у ПАТ «Український бекон» на посаді обвальника, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

по даній справі засудженого: 04.02.2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за п. 12 ч 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_5 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року) попереднє ув`язнення, починаючи з 05.12.2015 року по 01.08.2019 року включно (3 роки 07 міс. 27 днів) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлений законом строк покарання і довів своє виправлення.

У судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність, подання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у поданні.

Від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява з проханням розглядати подання в його відсутність, подання підтримує, прохав задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений за весь час відбування покарання має 2 заохочення, що не є достатнім для застосування до нього умовно-дострокового звільнення та свідчить, що засуджений не став на шлях виправлення, засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину за обтяжуючих обставин.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав, прохав задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2, ч. 3 ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття:

1) не менше третини призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин і за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років нове умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Необхідною умовою застосування положень частини 2 статті 107 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 засуджений 04.02.2021 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за п. 12 ч 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Згідно характеристики на засудженого від 30.12.2022 року, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.09.2021 року.

З 30.09.2021 року перебував в державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», де характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 21.04.2022 року відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Працевлаштований різноробочим виробничої зони установи, де працює до даного часу До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

За час відбування покарання порушення вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, стягнення не накладалися.

В теперішній час характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений 2 рази рішенням комісії.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно.

До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу.

Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу організації їх роботи.

Рішенням комісії державної установи «Божковська виправна колонія» (№16)» протокол №10 від 20.06.2022 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 100, 101 КВК України.

Рішенням комісії державної установи «Божковська виправна колонія» (№16)» протокол №10 від 20.06.2022 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.

Рішенням комісії державної установи «Божковська виправна колонія» (№ 16)», протокол №10 від 20.06.2022 року засудженому відмовлено в застосуванні ст. 107 України, на той час як маловивченому.

Згідно цієї ж характеристики засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно статті 107 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень статті 107 КК України до засудженого ОСОБА_5 є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а також навчання, як обов`язкової умови для застосування умовно-дострокового звільнення за ст. 107 КК України, довів своє виправлення, однак засуджений за весь час відбування покарання має три заохочення, заохочений в період час, що безпосередньо передує внесенню подання про застосування до нього ст. 107 КК України у 30.07.2022р. , 31.10.2022 р. та 31.01.2023року .

Дані про навчання засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання взагалі відсутні.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в поданні, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , враховуючи також ту обставину , що засуджений вчинив особливо тяжкий злочин за обтяжуючих обставин, також фактично не тривалий час перебування в місцях позбавлення волі оскільки останньому було зараховано день попереднього за два дні відбуття покарання, суд приходить до висновку, що за весь час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення та відновлення в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 107 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні спільного подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті одноособово і являє собою оригінал.

Суддя: ОСОБА_1