Код суду 233 Справа № 233/1755/22
Вирок

Іменем України

06 січня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисниці ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 07 березня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області, громадянин України, не одружений, середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом,проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилення від військової служби, без наміру її проходження у майбутньому, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9,11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, близько 13 години 00 хвилин, 27 лютого 2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі та пояснив, що 05 березня 2021 року він був призваний на військову службу за контрактом та проходив військову службу на посаді сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . 27 лютого 2022 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, він самовільно, без дозволу командирів та начальників, небажаючі переносити труднощі військової служби, маючи страх за своє життя, без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Визнаючи свою провину в інкримінованому у повному обсязі, обвинувачений ОСОБА_6 шкодував про вчинене та щиро каявся, зобов`язавшись в подальшому не вчиняти подібного, як і інших кримінальних правопорушень, додаючи, що готовий нести відповідальність за скоєне, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) у обсязі, встановленому вироком, повністю доведена дослідженими судом такими доказами:

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №61 від 05 березня 2021 року, згідно якого солдата ОСОБА_6 , сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення;

- рапортом командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2022 року з якого вбачається, що 27 лютого 2022 року під час перевірки наявності особового складу о 13 годині 00 хвилин було виявлено відсутність сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 .. Зброя знаходиться в КЗЗ. Місце знаходження солдата ОСОБА_6 не відомо, самостійні пошуки результату не дали. На телефонні дзвінки не відповідає;

- доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцями військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 з якої вбачається, що 27 лютого 2022 року о 13 годині 00 хвилин, сапер 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . Місце знаходження солдата ОСОБА_6 - не відомо. На телефонні дзвінки не відповідає. Зброя знаходиться в КЗЗ підрозділу;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №57 від 27 лютого 2022 року, згідно якого солдата ОСОБА_6 сапера 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу, вважати таким, що 27 лютого 2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності ) № 75 від 27 лютого 2022 року про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 сапером 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу солдатом ОСОБА_6 ;

- актом проведення службового розслідування від 05 березня 2022 року за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 сапером 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 27 лютого 2022 року;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності ) №20 від 05 березня 2022 року про результати службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності ) №75 від 27 лютого 2022 року за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 сапером 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу солдатом ОСОБА_6 ;

- рапортом прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил з якого вбачається, що 07 березня 2022 року до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил з військової частини НОМЕР_1 надійшли матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_6 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 12 березня 2022 року, де останній, у присутності понятих та прокурора Донецької спеціалізовано прокуратури у військовій та оборонні сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 , пояснив та детально вказав на обставини, за якими 27 лютого 2022 року він, приблизно в період часу з 12 до 13 години, перебував на курилці та бачив, як військовослужбовець ОСОБА_6 прямував в бік КПП №1. Військовослужбовець ОСОБА_6 був одягнутий у військову форму, зброї у нього не було. Протягом дня до військової частини не повернувся. На телефонні дзвінки не відповідав. На момент слідчої дії на територію військової частини НОМЕР_1 не повернувся. На його думку, причиною самовільного залишення військової частини є те, що ОСОБА_6 злякався приймати участь у бойових діях. Також зазначив, що зброя військовослужбовця ОСОБА_6 знаходиться у КЗЗ;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 12 березня 2022 року, де останній, у присутності понятих та прокурора Донецької спеціалізовано прокуратури у військовій та оборонні сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 пояснив, та детально вказав на обставини, за якими 27 лютого 2022 року він, приблизно о 12 годині 40 хвилин, знаходився на чергуванні у військовій частині НОМЕР_1 та бачив, як військовослужбовець ОСОБА_6 покинув територію військової частини через ІНФОРМАЦІЯ_2 у невідомому йому напрямку, та не повернувся. На телефонні дзвінки не відповідав, родичі також на телефонні дзвінки не відповідали. Військовослужбовець ОСОБА_6 був одягнутий у військову форму ЗСУ. Зброї при ОСОБА_6 не було, територію військової частини НОМЕР_1 він покинув без зброї. Зброя на даний час знаходиться у КЗЗ. Також, ОСОБА_9 пояснив, що поважних причини для самовільного залишення військової части у військовослужбовця ОСОБА_6 не було, до командування не звертався. Фізичного та психологічного насильства до ОСОБА_6 з боку військовослужбовців не застосовувалось. На його думку, причиною самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 є те, що останній не бажав проходити військову службу в умовах воєнного стану. Крім того, ОСОБА_9 пояснив, що у військовослужбовця ОСОБА_6 було негативне ставлення до військових РФ. Закликів щодо складання зброї або здатися у полон не надходило;

- постановою прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері від 24 березня 2022 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у розшук.

Суд оцінює зібрані та дослідженні по кримінальному провадженні докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.

Дослідженні в судовому засіданні докази суд вважає:

належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєних кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження;

допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання;

достовірними, оскільки вони не суперечать один одному та доповнюють один одного.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку в сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при вище викладених обставинах беззаперечно доведена в судовому засіданні, і кваліфікує його дії за ч.4 ст.408КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу ОСОБА_6 судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності - не притягався, має місце мешкання та адресу реєстрації, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, працездатний,військовослужбовець військової служби за контрактом, на диспансерних обліках закладів охорони здоров`я - не перебуває, стан здоров`я - задовільний, свою провину в інкримінованому - визнав у повному обсязі, шкодував про вчинене, має намір уникати в подальшому повторення скоєного та й інших кримінальних правопорушень, готовий нести відповідальність за скоєне.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальногоправопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Відповідно до ч.1 ст.69КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, в сукупності з іншим дає суду підстави вважати, що в даному випадку, відповідно до принципу справедливості, який є однією із ключових засад всієї системи права, й особливе місце посідає цей принцип у кримінальному праві, де однією із складових принципу справедливості виступає співрозмірність вчиненого особою злочину та призначеного за нього покарання, цілком надає суду можливість для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.408КК України у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення, повністю відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

До того ж приймаючи до уваги позицію сторін висловлену в судових дебатах, враховуючи обставини справи та особу засудженого, суд при визначені остаточного та необхідного виду покарання, вважає за можливе застосувати приписи статті 62КК України, а покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

Витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз та речові докази по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов - не заявлявся.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.408КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.62КК України замінити ОСОБА_6 призначене вироком покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання - з 08 вересня 2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1 .