Справа № 463/6823/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1002/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.09.2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 13.09.2022,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.09.2022 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 13.09.2022
Таке своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, щоОСОБА_6 13.09.2022 року було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин). Згідно вказаної заяви він просив внести відомості до ЄРДР про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, оскільки не виконано ухвалу суду щодо залучення його до провадження, як потерпілого, та не вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Слідчим суддею зазначено, що системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про вчинене кримінальне правопорушення. Однак, у поданій скаржником заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Викладені скаржником в заяві про злочин обставини є лише його припущенням та нічим не підтверджені, а відтак такі внесенню в ЄРДР не підлягають. Перевірка обставин справи свідчить про те, що скаржником не доведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим ст. 214 КПК України.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову ухвалу про задоволення в повному обсязі вимог його скарги, а саме: розпочати досудове розслідування за викладеними у заяві фактами, за ч.2 ст. 382 КК України; залучити адвоката ОСОБА_6 до даного кримінального провадження, як потерпілого та надати йому відповідну пам`ятку про права та обов`язки; надати йому документ, який підтвердить внесення в ЄРДР відомостей, викладених у заяві про злочин.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що висновки слідчого судді стосовно підстав відмови у задоволені його скарги не відповідають вимогам закону, не ґрунтуються на відомостях зібраних у матеріалах даного судового провадження.
ОСОБА_6 на розгляд апеляційної скарги не з`явився, хоча був вчасно належним чином повідомлений, будь-яких клопотань, до початку розгляду справи по суті, в суд апеляційної інстанції не надходило.
Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.
Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом з тим, зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.
Таким чином, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаної статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається. При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
З огляду на наведене, слід зробити висновок, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Коли у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
В суді апеляційної інстанції не знайшли підтвердження покликання в апеляційній скарзі щодо невиконання ухвали слідчого судді від 07.09.2022.
У матеріалах справи наявне заперечення на скаргу ОСОБА_6 за підписом слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР , з дислокацією у м. Львові, Юрія РИВАКА від 22.09.2022 де вказано, що слідчим в ході розгляду заяви ОСОБА_6 не встановлено жодних обставин, які б свідчили про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України, оскільки в заяві останнього не наводить жодних об`єктивних даних, які б дійсно підтверджували факт невиконання рішення (а.с. 12) .
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.09.2022 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_6 від 13.09.2022 - залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: