ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/692/23 Справа № 206/3089/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чербакуль РФ, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_7 засуджено до покарання за: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2022 року виправлено описку в резолютивній частині вироку Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у пособництві в підробленні офіційного документа, яка видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а також у використанні завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, вчинені за наступних обставин.

ОСОБА_7 у вересні 2021 року (в ході досудового розслідування встановити більш точні дату та час кримінального правопорушення не виявилось за можливе) знаходилась за місцем свого мешкання, а саме: в кв. АДРЕСА_3 , маючи умисел на виготовлення та отримання підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права, з метою використання його іншою особою, а саме довідки з місця навчання ОСОБА_9 , для подальшого отримання аліментів на користь її сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від її колишнього чоловіка ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_7 , використовуючи свій комп`ютер, через всесвітню мережу Інтернет (більш точний Інтернет - сайт в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) знайшла оголошення про виготовлення та підробку офіційного документа та з метою його подальшого використання написала листа на електронну адресу (в ході досудового розслідування встановити електронну адресу не виявилось за можливе), зазначену в оголошені про замовлення завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ і який надає права, з метою використання його іншою особою, а саме довідки з місця навчання її сина ОСОБА_9 , з метою надання її в бухгалтерію ТОВ «ПРОМБАЗА» для подальшого продовження виплати аліментів на користь ОСОБА_9 її колишнім чоловіком ОСОБА_10 до досягнення сином 23-річного віку, але за умови продовження ним навчання.

Того ж дня, у вересні 2021 року (в ході досудового розслідування встановити більш точні дату та час не виявилось можливим) ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, в ході листування через електронну пошту, з невстановленою в ході досудового розслідування особою, домовилась про виготовлення та підробку офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а саме довідки з місця навчання ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, в той же день, у вересні 2021 року (в ході досудового розслідування встановити більш точні дату та час не виявилось можливим), ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: в кв. АДРЕСА_3 , через всесвітню мережу Інтернет за допомогою своєї електронoї скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » переслала невстановленій в ході досудового розслідування особі засоби вчинення кримінального правопорушення, а саме, повні анкетні дані свого сина ОСОБА_9 , з метою їх подальшого використання для виготовлення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а саме довідки з місця навчання ОСОБА_9 .

Далі, невстановлена в ході досудового розслідування особа в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи отримані від ОСОБА_7 анкетні дані на ім`я ОСОБА_9 , підробила офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а саме: довідку про навчання останнього на 3 курсі денної форми навчання факультету фізики, електроніки та комп`ютерних систем, за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» у Дніпровському національному університеті ім.О.Гончара.

Після чого, 24 вересня 2021 року невстановлена в ході досудового розслідування особа, перебуваючи у невстановленому місці, за грошову винагороду в сумі 300 грн. за допомогою всесвітньої мережі Інтернет надіслала на електронну адресу ОСОБА_7 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, а саме довідку про навчання ОСОБА_9 на 3 курсі денної форми навчання факультету фізики, електроніки та комп`ютерних систем, за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» і Дніпровському національному університеті ім.О.Гончара.

Також у вересні 2021 року (більш точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, з метою продовження виплати аліментів на користь її сина ОСОБА_9 , її колишнім чоловіком ОСОБА_10 і таким чином, використати раніше отриманий, завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, зазначеним вище, надіслала на електронну адресу бухгалтерії ТОВ «ПРОМБАЗА» - «», де працює її колишній чоловік ОСОБА_10 , довідку про навчання її сина ОСОБА_9 на 3 курсі денної форми навчання факультету фізики, електроніки та комп`ютерних систем, за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» в Дніпровському національному університеті ім.О.Гончара, з метою її подальшого використання, а саме для продовження виплати аліментів ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 , тим самим, використавши офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншою особою, на ім`я ОСОБА_9 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання за: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд при призначенні покарання не взяв до уваги, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину віком до 14 років, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 61 КК України до неї не може бути застосовано обмеження волі.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, а вирок суду скасувати.

Обвинувачена ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, правильність кваліфікації її дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 2 ст. 382 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.

Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.

При призначенні покарання суд повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України щодо загальних положень призначення покарання з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і, призначаючи покарання обвинуваченому, насамперед, враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому призначене особі судом покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

З матеріалів провадження слідує, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому на час ухвалення оскаржуваного вироку виповнилось повних 10 років, однак суд за вчинення кримінальних правопорушень призначив їй покарання у виді обмеження волі, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України, тяжкість скоєних кримінальних правопорушень та конкретні обставини їх вчинення, а також дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, повністю визнає себе винуватою, щиро розкаялась, сприяла розкриттю правопорушення, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього сина та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу із застосуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, що буде законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню вчиненню ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність є обґрунтованими.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність шляхом зміни оскаржуваного вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б призводили до зміни чи скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою до покарання за: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4