Справа № 738/1136/22
№ провадження 1-кп/738/21/2023
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 14 листопада 2022 року та № 0000610 від 21 листопада 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, який зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 його продовжено, в тому числі, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Поряд з цим, ОСОБА_3 05 листопада 2022 року, близько 14 години 30 хвилин, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, діючи умисно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «TECNO» модель РОР 2F BIG 1/16 Gb, що належить потерпілій ОСОБА_5 , чим, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-22/8801-ТВ від 22.11.2022, завдав їй матеріальної шкоди на суму 1770 гривень 56 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_3 16 листопада 2022 року близько 22 години 00 хвилин, усвідомлюючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 його продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, знаходячись у середині будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, з першої кімнати даного будинку викрав зі столу мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 3Gb RAM 32 Gb ROM Gold» вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2633-2636/22-24 від 29.11.2022 становить 743 гривні 40 копійок, чохол у вигляді книжки на мобільний телефон зі шкірозамінного матеріалу, вартість якого згідно вказаного висновку судово-товарознавчої експертизи становить 32 гривні 80 копійок, зарядний пристрій, вартість якого згідно вказаного висновку судово-товарознавчої експертизи становить 126 гривень 90 копійок та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Vodafon» вартістю відповідно до довідки магазину «Лагрос» від 06.12.2022 125 гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_6 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 1028 гривень 10 копійок.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України визнав та пояснив суду, що певний період часу він проживав в домогосподарстві потерпілої ОСОБА_5 05 листопада 2022 року в обідній час він спільно з потерпілою та її чоловіком відпочивали за місцем проживання останніх. Там, скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішла відпочивати таємно викрав належний їй мобільний телефон. Викрадений телефон використовував для прослуховування музики, поки він не розрядився.

Окрім цього, 16 листопада 2022 року він спільно зі своїм знайомим ОСОБА_7 прийшли додому до ОСОБА_6 , щоб позичити кошти. Коли потерпілий пішов до іншої кімнати, він помітив телефон, який заряджався в першій кімнаті. В нього зразу виник умисел на його крадіжку і він його спільно з зарядним пристроєм поклав до кишені.

На даний час викрадені речі вже повернуті власникам. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

ІІІ. Позиція потерпілої сторони.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим товаришує. 05 листопада 2022 року спільно з ним за місцем свого проживання вживали алкоголь. Близько 14 години вона пішла відпочивати, а ОСОБА_3 продовжив спілкуватися з її чоловіком. Згодом, коли прокинулася, то виявила зникнення свого мобільного телефону марки «TECNO» моделі РОР.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні розповів, що з ОСОБА_3 у нього товариські відносини. 16 листопада 2022 року останній спільно з ОСОБА_7 приходили до нього додому та просили позичити 200 гривень. Після невеликого спілкування останні залишили його будинок. Наступного дня він виявив зникнення мобільного телефону та зарядного пристрою до нього.

ІV. Оцінки суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінально процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і стосуються винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень і кваліфікації його дій, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити саме ці обставини в апеляційному порядку.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 (по епізоду ОСОБА_5 ) кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, з чим не може погодитися суд.

Так, у відповідності до частини першої статті 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно частини четвертої вказаної статті повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Статтею 89 КК України передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Як вбачається з довідки про судимість ОСОБА_3 був засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 30 травня 2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення полі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та 20 червня 2019 року знятий з обліку у зв`язку з закінченням іспитового строку.

За казаних обставин Суд вважає, що дії ОСОБА_3 по даному епізоду необхідно кваліфікувати за частиною четвертою статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 (по епізоду крадіжки у ОСОБА_6 ) правильно кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, а вина його у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК, є щире каяття.

При цьому, в даній ситуації Суд враховує, що згідно зі статтею 66 КК щирим каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалась.

Так, в зазначених правовідносинах обвинувачений вину у інкримінованому діянні визнав повністю, виходячи із його пояснень прослідковується, те що він бажає виправити ситуацію, яка виникла внаслідок його дій, а тому Суд розцінює поведінку обвинуваченого, як щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК, Судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК враховує:

1. ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із статтею 12 КК є тяжкими злочинами;

2. наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

4. наявність постійного місця проживання, характеристику за такими;

5. наявність обставини, яка пом`якшує покарання;

6. те, що він в силу статті 89 КК України раніше не судимий.

7. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

У зв`язку із викладеним, Суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Проте, Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним

та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (пункти 4.1., 4.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15рп/2004 «у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості звільнення особи від відбуття покарання з випробуванням є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

Так, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, а також, те що застосування статті 75 КК не забороняється кримінальним законом в даній конкретній ситуації.

Також, обґрунтовуючи можливість застосування статті 75 КК до обвинуваченого Суд звертає увагу на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими злочинами та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 1 887 гривень 73 копійки необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази в кримінальному провадженні: мобільний телефон «TECNO» модель РОР 2F BIG 1/16 Gb, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 вважати повернутим власнику; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 3Gb RAM 32 Gb ROM Gold», чохол у вигляді книжки на мобільний телефон зі шкірозамінного матеріалу, зарядний пристрій, та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Vodafon», які передані на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення полі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 73 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази в кримінальному провадженні: мобільний телефон «TECNO» модель РОР 2F BIG 1/16 Gb, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 вважати повернутим власнику; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 4 3Gb RAM 32 Gb ROM Gold», чохол у вигляді книжки на мобільний телефон зі шкірозамінного матеріалу, зарядний пристрій, та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Vodafon», які передані на зберігання ОСОБА_6 вважати повернутими власнику.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1