справа № 488/1556/22
номер провадження № 1-кп/488/295/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 року
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, працює неофіційно на приватних осіб, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 01.11.2010 прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний який проходив військову строкову службу в період часу з 20.11.2009 по 28.10.2010 в Збройних силах України на посаді військово облікової спеціальності механік (ВОС 420256 А).
Військово лікарською комісією від 02.08.2022 року ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби та належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним для проходження військової служби під час мобілізації. Після чого, під особистий підпис, ОСОБА_4 було тричі вручена повістка про необхідність прибути 04.08.2022, 24.08.2022, 04.09.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України, які останній проігнорував, не повідомивши про поважні причини не прибуття.
ОСОБА_4 , поміж іншого, був достовірно обізнаним про Указ Президента України 64/2022 «Про введення воєнного стану» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та Указу Президента України 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».
Всупереч вимогам статі 65 Конституції України, статей 1, 39 3акону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022, ОСОБА_4 , не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожен громадянин України, маючи намір ухилитись від мобілізації, будучи придатним за станом здоров`я, на не маючи правових підстав для відстрочки від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про призов, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тричі свідомо ухилився від виконання свого конституційного обов`язку, а саме своєчасно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для подальшого направлення до військової частини, чим ухилився від мобілізації.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин свого ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Суду показав, що він дійсно 01.11.2010 був прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний який проходив військову строкову службу в період часу з 20.11.2009 по 28.10.2010 в Збройних силах України. Військово лікарською комісією від 02.08.2022 року він був визнаний придатним до військової служби, був повідомлений про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним для проходження військової служби під час мобілізації. Під особистий підпис він дійсно тричі отримав повістки про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою призову на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України. Однак він не з`явився до названого центру, оскільки був не згоден з висновком Військово лікарської комісії, бо він має ряд захворювань проблеми з серцем, тиском та зором, за своїм станом здоров`я він не здатен проходити службу. Про дані обставини він повідомляв співробітників воєнкомату, однак йому відповіли, що ці захворювання не звільняють його від проходження служби. Він не пройшов відповідних обстежень у лікарів, бо не має на це грошей. В майбутньому він планує це зробити. У вчиненому він щиро кається.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всіх обставин справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників судового розгляду, суд розглянув справу щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку ті обставини, які не досліджувалися судом першої інстанції.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за статтею 336 КК України в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого - раніше не судимого, який посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
З урахуванням вищевикладених обставин, які характеризують особу винного, обставин, які пом`якшують покарання, та в своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості злочину та ступінь небезпечності винної особи для суспільства, для досягнення цілей покарання суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним статтею 336 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, у відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1