ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1850/22 Справа № 234/9237/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

05.12.2022р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23» м. Полтави апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04.02.2022р., якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 30.11.2021р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000442 від 12.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України

за участю заявника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04.02.2022р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 30.11.2021р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000442 від 12.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалу слідчого судді оскаржено засудженим, яки в апеляційній скарзі:

- вважає рішення слідчого судді таким, що прийнято з істотним порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню;

- вказує, що звертав увагу слідчого судді на те, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 27.01.2022р. скасована ухвала слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08.12.2021р., якою його скарга повернута без розгляду, а рішення про закриття кримінального провадження лишає можливості розглянути його скаргу на постанову слідчого ТУ ДБР у кримінальному провадженні № 0000442;

- вважає, що слідчий суддя помилково відкинув, та не вважав достатньою та безумовною підставою скасовану ухвалу слідчого судді від 08.12.2021р. для скасування постанови слідчого від 30.11.2022р. про закриття кримінального провадження;

- вважає, що ігнорування слідчим суддею ухвали Донецького апеляційного суду від 27.01.2022р. є порушенням з боку слідчого судді ст.ст. 532, 533, 534 КПК України, та ст.ст. 29-32, 55, 62, 129 Конституції України та ст. 6 ЄКПЛ;

- прохає скасувати ухвалу слідчого судді від 04.02.2022р. скасувати постанову від 30.11.2021р. про закриття кримінального провадження № 0000442, та кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування рішення про відмову у задоволення скарги засудженого ОСОБА_6 слідчий суддя послався на те, що під час судового розгляду скарги було встановлено, що Першим СВ ТУ ДБР, розташованого в м. Краматорську проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000442 від 12.04.2019р., відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді від 04.04.2019р. у справі за заявою ОСОБА_6 від 22.03.2019р. за фактом застосування щодо нього у 2010р. з боку співробітників Артемівського МВ ГУМВС в Донецькій області недозволених методів ведення досудового розслідування.

Як було встановлено слідчим суддею, в своїй заяві від 22.03.2019р. засуджений ОСОБА_6 зазначив, що стосовно нього були вчинені протиправні дії з боку оперуповноважених співробітників СУР ГО ГУНП м. Бахмут, а саме 15.11.2010р. він був незаконно захоплений (затриманий) співробітниками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 із застосуванням фізичної сили в с. Покровське Бахмутського району Донецької області. Затримання відбулося на прохідній меблевого підприємства, де він на той час працював, та де знаходились камери відеоспостереження. Вказані співробітники застосували до нього фізичну силу та спеціальні засоби (кайданки), посадили його в автомобіль; протягом усього руху автомобіля, вони систематично наносили йому удари в область потилиці і хребта руками. Вони відвезли його на територію сільськогосподарських будівель, де почали його бити на відкритій місцевості та погрожували фізичною розправою. В подальшому його завели в лісосмугу, де продовжили побиття руками та ногами; катували електричною енергією; погрожували застосувати вогнепальну зброю. Вимагали підписати показання та визнати винуватість у вбивстві. Він був змушений погодитися. В подальшому, в ГУНП м. Бахмут, йому погрожував фізичною розправою із застосуванням вогнепальної зброї оперуповноважений ОСОБА_13 змусив підписати складені ним пояснення, після чого його передали у слідчий відділ.

За даним фактом 12.04.2019р. були внесені відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 365 КК України.

30.11.2021р. старший слідчий 1 СВ ТУ ДБР ОСОБА_7 прийняв постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях співробітників Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції із рішенням слідчого ТУ ДБР погодився слідчий суддя, вказавши що ним було досліджено матеріали кримінального провадження та вивчено наступні докази.

- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_6 від 15.05.2019р. (а.с. 28-31);

- медичну довідку Маріупольського СІЗО від 15.05.2019р. про стан здоров`я ОСОБА_6 на час прибуття до слідчого ізолятору (а.с. 32);

- протокол допиту в якості свідка ОСОБА_14 від 20.01.2020р. (а.с. 63-64);

- протокол допиту у якості свідка ОСОБА_15 від 20.01.202р. (а.с. 65-66);

Також слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 04.06.2020р. скасована постанова слідчого від 26.02.2020р. про закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим, що слідчим не проводилися дії, спрямовані на встановлення обставин стосовно того, чи були виявлені у затриманого 15.11.2010р. ОСОБА_6 будь-які тілесні ушкодження.

(а.с. 84)

На виконання вказаної ухвали слідчого судді, слідчим долучені довідки ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» про відсутність на час прибуття до слідчого ізолятору тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 ;

(а.с. 136)

Також, слідчим суддею досліджена копія вироку Артемівського міськрайонного суду від 07.03.2018р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , відповідно до змісту вироку заявлені ОСОБА_6 доводи про застосування до нього недозволених методів ведення слідства не знайшли свого підтвердження.

(а.с. 141-156)

Також досліджена ухвала слідчого судді від 19.01.2021р., якою скасована постанова слідчого від 29.10.2020р. про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що слідчим не вирішено питання про необхідність призначення судово-медичної експертизи для встановлення характеру тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення та часу їх виникнення. Крім того, слідчим не з`ясовано чи обладнаний автомобіль, на якому конвоювали ОСОБА_6 , відеореєстратором, не встановлені свідки затримання ОСОБА_6 , не з`ясовано чи збереглися записи відеокамер зовнішнього спостереження прохідної мебельного підприємства, на якому був працевлаштований ОСОБА_6 на момент затримання.

(а.с. 172-173)

На виконання вказаної вище ухвали слідчого судді, слідчим були допитані свідки ОСОБА_16 (староста Покровського СО) та ОСОБА_17 (директор ПП ТД «Артконс+»), які зазначили про відсутність на вказаному підприємстві камер відеоспостереження на подвір`ї мебельного підприємства. Крім того, слідчим до матеріалів кримінального провадження долучена відповідь Бахмутського РУП від 13.04.2021р, згідно якої у Бахмутському РВП відсутні будь-які відеозаписи конвоювання ОСОБА_6 за період 15.11.2010 - 17.11.2010р.

(а.с. 185-187, 188-190)

Також досліджена ухвала слідчого судді від 11.06.2021р., якою скасована постанова слідчого від 14.04.2021р. про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що слідчим не вирішено питання про необхідність призначення судово-медичної експертизи для встановлення характеру тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення та часу їх виникнення.

(а.с. 200-201)

На виконання вказаної ухвали слідчим був допитаний свідок ОСОБА_18 , який у 2010р. здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом умисного вбивства та зґвалтування потерпілої Черткової та який повідомив про відсутність у ОСОБА_6 та його захисника будь-яких скарг та заяв про застосування до засудженого недозволених методів ведення слідства.

(а.с. 208- 201)

Крім того, слідчим долучена відповідь Бахмутської міської медичної частини від 17.08.2021р., відповідно до якої при надходженні до Артемівської УВП ДПтСУ в Донецькій області 19.11.2010р. ОСОБА_6 при огляді на санпропускнику тілесних ушкоджень не виявлено. Скарг на стан здоров`я по прибуттю не висловлював.

(а.с. 214- 215)

Дослідивши матеріали закритого кримінального провадження № 0000442, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим ТУ ДБР проведено всі слідчі дії, які є необхідними для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні та підлягають доказуванню, у зв`язку з чим погодився з висновком слідчого, що за результатами аналізу зібраних доказів встановлено відсутність в діях співробітників Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Також слідчий суддя дослідив доводи скаржника та його представника про наявність скасованої судом апеляційної інстанції 27.01.2022р. ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 08.12.2021р. про повернення ОСОБА_6 скарги, та зазначив, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята слідчим 30.11.2021р., а ОСОБА_6 оскаржив до слідчого судді дві постанови слідчого ДБР від 01.07.2020р. та від 25.11.2021р. - 03.12.2021р., тобто вже після винесення слідчим оскаржуваної постанови про закриття. Таким чином, на думку слідчого судді, наявність скасованої ухвали слідчого судді від 08.12.2021р. про повернення скарги, не є безумовною підставою та достатньою, в даному випадку підставою для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дослідивши надані сторонами матеріали, дійшов висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжито необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, було досліджено та перевірено обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

На думку суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам кримінального процесуального закону з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_6 не погоджується із закриттям кримінального провадження за його скаргою про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування, яке мало місце 15.11.2010р. під час його затримання працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153, п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що кримінальне провадження за ч. 2 ст. 365 КК України внесено до ЄРДР 12.04.2019р. на підставі ухвали слідчого судді від 04.04.2019р., тобто після спливу майже дев`яти років від події, на яку вказує засуджений.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним наголосити на наступному.

Так, вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.03.20185р. обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 3 ст. 153, п.п. 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили, ухвалою Донецького апеляційного суду від 16.10.2019р. в частині фактичних обставин справи, визнання винуватості обвинуваченого та призначеного виду покарання у виді довічного позбавлення волі залишений без змін. Постановою Касаційного кримінального суду від 01.04.2022р. вирок суду першої інстанції від 07.03.2018р. та ухвала Донецького апеляційного суду від 16.10.2019р. залишена без змін.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що при ухваленні вироку судом першої інстанції від 07.03.2018р. доводи засудженого, про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування були предметом суду першої інстанції, не прийняті судом, з тих підстав, що відповідно до висновку СМЕ будь-яких тілесних ушкоджень у засудженого ОСОБА_6 у період часу з 06.11.2010р. по 19.11.2010р. не виявлено.

Крім того, ухвалою Донецького апеляційного суду від 16.10.2019р. вирок суду першої інстанції від 07.03.2018р. залишений без змін. При апеляційному розгляді, колегією суддів також були перевірені доводи засудженого про застосування до нього недозволених методів ведення досудового розслідування. Колегією суддів також не прийнято вказані доводи, з тих підстав, що працівники міліції, які затримували обвинуваченого, були допитані та показали, що обвинувачений визнавав свою винуватість, факту вбивства потерпілої не заперечував. Заходи фізичного чи психологічного впливу до нього не застосовувались. Будь - які медичні документи чи висновки СМЕ наявності у засудженого тілесних ушкоджень у період досудового розслідування відсутні. Колегія суддів вважала висновок прокурора про відсутність в діях працівників міліції складу злочину, передбаченого ст. 365, 373 КК України, логічним об`єктивним.

Керуючись ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005р. № 3262, відповідно до якого суди мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів ЄДРСР, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Так, ухвалою Касаційного суду від 01.04.2021р. касаційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.03.2018р., змінений ухвалою Донецького апеляційного суду від 16.10.2019р. та ухвалу Донецького апеляційного суду від 16.10.2019р. щодо нього без змін.

При цьому доводи засудженого про застосування недозволених методів слідства до засудженого також був предметом перевірки колегії суддів, який дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки вони належним чином перевірені судами попередніх інстанції.

З наведеного вище вбачається, що засуджений ОСОБА_6 порушує перед правоохоронними та судовими органами питання про внесення до ЄРДР фактів, які вже були предметом перевірки, при цьому слід звернути увагу, що вони були предметом перевірки правоохоронними органами у період часу 2010-2011р., тобто у період безпосереднього розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , коли досудове розслідування за фактами, вказаними засудженим, мало важливе значення з точки зору, як раціональності, так і ефективності кримінального провадження.

При цьому слід наголосити, що кримінальне провадження внесене до ЄРДР 12.04.2021р. на підставі ухвали слідчого судді також проведено повно та всебічно, слідчим ДБР виконано всі необхідні слідчі дії, а також виконано процесуальні дії, на які наголошували слідчі судді при неодноразовому скасуванні постанов слідчого про закриття кримінального провадження.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_6 подаючи заяви про внесення відомостей до ЄРДР за фактом застосування щодо нього недозволених методів ведення слідства, не згоден із тим, що такі факти не знаходять свого підтвердження, хоча були предметом перевірки судами трьох інстанції.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи наявність судових рішень судів трьох інстанції, наведені вище обставини, та факти, які встановлені при перевірці апеляційної скарги засудженого вбачає ознаки зловживання засудженим своїми процесуальними правами на подання заяви про злочин.

Такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на наступному.

Зловживання з боку засудженого можна визначити як дію при реалізації ним своїх процесуальних прав без мети досягнення правомірного результату і всупереч змісту та призначенню цих прав. Уся процедура розгляду спору є невиправданою та неефективною, адже засуджений звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та мають ознаки сутяжницьких, тобто завідомо безпідставних (явно необґрунтованих) позовів або скарг, що мають штучний характер, тобто йдеться про певну процесуальну поведінку сторони, пов`язану із її повторними зверненнями до суду з тотожними справами.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що питання про внесення відомостей до ЄРДР за фактом недозволених методів ведення досудового розслідування щодо засудженого ОСОБА_6 порушено ним у квітні 2019р., дослідженням Єдиного Державного реєстру судових рішень встановлено, що він містить понад 20 рішень, як суду першої інстанції, так і суду апеляційної інстанції за заявами засудженого стосовно незгоди стану досудового розслідування кримінального провадження № 0000442, дій та рішень слідчого у даному кримінальному провадженні, та рішень слідчого судді за його скаргами.

При цьому, як наголошено вище, скарги засудженого стосуються обставин, які мали місце у періоду часу 2010р., тобто протягом дев`яти років засуджений, за фактами, які вже були перевірені судами трьох інстанцій, обіймав пасивну позицію, а в 2019р. виявив бажання знов відновити цей процес, який явно перебуває за межами як раціональності, так і ефективності кримінального провадження.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді правильним, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги засудженого, що він звертав увагу слідчого судді на те, що ухвалою Донецького апеляційного суду від 27.01.2022р. скасована ухвала слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 08.12.2021р., якою його скарга повернута без розгляду, а рішення про закриття кримінального провадження лишає можливості розглянути його скаргу на постанову слідчого ТУ ДБР у кримінальному провадженні № 0000442, що слідчий суддя помилково відкинув, та не вважав достатньою та безумовною підставою скасовану ухвалу слідчого судді від 08.12.2021р. для скасування постанови слідчого від 30.11.2022р. про закриття кримінального провадження, та що ігнорування слідчим суддею ухвали Донецького апеляційного суду від 27.01.2022р. є порушенням з боку слідчого судді ст.ст. 532, 533, 534 КПК України, та ст.ст. 29-32, 55, 62, 129 Конституції України та ст. 6 ЄКПЛ, на думку суду апеляційної інстанції є неспроможними та не приймаються до уваги з підстав наведених вище.

Враховуючи викладене вище та керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04.02.2022р., якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 30.11.2021р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000442 від 12.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 04.02.2022р., якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську ОСОБА_7 від 30.11.2021р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 000442 від 12.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

05 грудня 2022 року м.Кривий Ріг