06.04.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/350/21
Провадження №1-кп/533/75/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ),

потерпілої ОСОБА_4 (у режимі ВКЗ),

потерпілої ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

представниці потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 (у режимі ВКЗ);

обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.07.2021 за № 0000448, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Козельщинського районного суду Полтавської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

30.03.2023 до суду надійшло повторне клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закриття кримінального провадження зв`язку із примиренням із потерпілим на підставі ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_4 примирилися. Обвинувачений вибачився за скоєний злочин перед потерпілою та проявив розкаяння у скоєному, усунув заподіяну шкоду. Потерпіла не має жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого, на обвинуваченого образ не тримає. При ухвалені рішення щодо клопотання просила суд урахувати той факт. що друга постраждала у цій кримінальній справі ОСОБА_5 , якій завдано майнову шкоду пошкоджено автомобіль, отримала у повному обсязі відшкодування матеріальних збитків, заподіяних її автомобілю, від страхової компанії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у сумі 90000,00 грн.

Обґрунтовуючи дане клопотання потерпіла посилалася на норми ст. 12, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ч. 1 та ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 своє клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що право на примирення безумовно передбачене норми КПК України, а цивільні позови можуть бути вирішені у цивільному судочинстві.

Представниця потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_5 заперечували проти закриття кримінального провадження, так як потерпілими у даному кримінальному провадженні є декілька осіб, й з іншими потерпілими обвинувачений не примирився. Факт примирення обвинуваченим з однією з потерпілих не є підставою для закриття провадження на підставі ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 клопотання потерпілої ОСОБА_4 підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, у тому числі у письмових поясненнях та заявах, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, вчинення якої йому ставиться у провину, тілесні ушкодження середньої тяжкості отримала тільки потерпіла ОСОБА_4 . Іншим потерпілим тілесних ушкоджень завдано не було. Оскільки кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає за умови заподіяння наслідків у виді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесне ушкодження, то заподіяння в результаті порушення правил безпеки дорожнього руху легких тілесних ушкоджень чи матеріальної або моральної шкоди виключає застосування ст. 286 КК України, за умови, що потерпілий, якому завдано було тілесні ушкодження середньої тяжкості не підтримує обвинувачення у зв`язку зі примиренням. У судовому засіданні вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Цивільні позови визнав частково, не погодився з розміром пред`явленої до стягнення моральної шкоди.

Судом належним чином роз`яснені обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку зі примиренням з потерпілою, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав. Також обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України не є реабілітуючою обставиною.

Обвинувачений заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 46 КК України йому зрозумілі і просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання потерпілої ОСОБА_9 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, обвинувальний акт, а також окремі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження, суд встановив таке.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Положеннями ч. 4 ст. 12 КК України встановлено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно зі ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчиненого за таких обставин:

«17 липня 2021 року, о 18 годин 06 хвилин 16 секунд, ОСОБА_8 , керуючи технічно справним транспортним засобом, автомобілем марки - OPEL, моделі - KADETT, р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, в салоні якого на передньому пасажирському місці знаходилась його дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюючи рух по автодорозі «Чугуїв - Печеніги - В.Бурлук» з напрямку м. Чугуїв Харківської області у напрямку с. П?ятницьке Печенізького району (нині Чугуївського), знаходячись на нерегульованому перехресті автодороги «Чугуїв - Печеніги - В.Бурлук» з дорогою у напрямку с. П?ятницьке, рухаючись зі швидкістю 10 км/год, почав виконувати маневр ліворуч, тобто у напрямку с. П?ятницьке, при цьому при зміні напрямку свого руху ліворуч не впевнився, що це буде безпечно, не надав перевагу в проїзді перехрестя автомобілю марки - MITSUBISHI, моделі - Lancer, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в салоні якого на передньому пасажирському місці знаходилась його сестра - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який здійснював рух зі швидкістю 97,5 км/год з напрямку смт Печеніги Печенізького району (нині Чугуївського) у напрямку м. Харків. Чим своїми діями, водій ОСОБА_8 , створив небезпеку для руху водію ОСОБА_6 , в результаті чого допустив зіткнення з останнім.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заподіяно майнової шкоди ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є власником автомобіля марки - MITSUBISHI, моделі - Lancer, р.н. НОМЕР_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 18 листопада 2020 року.

Згідно висновку судово-медичного експерта Ne12-14/617-А/21 від 08.11.2021 року у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 має місце закритий уламковий перелом поперечних відростків 4-го та 5-го поперекових хребців, бокових мас крижу справа, перелом правої та лівої бокової кісток, а також сідничної кістки справа із зміщенням кісткових уламків. Окрім того у гр. ОСОБА_4 має місце забита рана лобної ділянки. За механізмом: вище вказані ушкодження утворилися в єдиний короткий проміжок часу від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості травматичної поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. При цьому, характер ушкоджень не виключає можливості утворення їх в умовах дорожньо-транспортної події 17.07.2021 року, при обставинах, що відомі з постанови слідчого. За ступенем тяжкості: закритий уламковий перелом поперечних відростків 4-го та 5-го поперекових хребців, бокових мас крижу справа, перелом правої та лівої бокової кісток, а також сідничної кістки справа із зміщенням кісткових уламків не є небезпечним для життя в момент їх заподіяння, а спричинили за собою тривалий розлад здоров?я понад 3-х тижнів (21 дня) і відповідно до п. 2.2.1. «а,б,в», п.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N 6 МО3 України від 17.01.1995 р., як у сукупності так і кожний окремо, належать до категорії ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості (для загоєння переломів необхідний термін не менш 3-х тижнів). Забита рана лобної ділянки належать до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров?я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня) і відповідно до п. 2.3.2. «а», п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.

Згідно висновку експерта N° 24463 від 25.11.2021 року за результатами проведення автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки - MITSUBISHI, моделі - Lancer, р.н. НОМЕР_5 , приймається у розмірі його ринкової вартості на момент ДТП, яке відбулося 17.07.2021 року, становить: 113828,86 гривень (сто тринадцять тисяч вісімсот двадцять вісім гривень шістдесят вісім копійок), вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки - MITSUBISHI, моделі Lancer, p. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, яке відбулося 17.07.2021, становить: 222210,71 гривень (двісті двадцять дві тисячі двісті десять гривень сімдесят одна копійка.

Знаходячись на нерегульованому перехресті автодороги «Чугуїв - Печеніги - В.Бурлук» з дорогою у напрямку с. П?ятницьке, водій ОСОБА_8 , повинен був відмовитися від виконання маневру повороту ліворуч та надати перевагу у русі автомобілю марки - MITSUBISHI, моделі - Lancer, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожного руху, де зазначено:

- п.16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов?язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.».

Згідно висновку експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео, звукозапису No 24454/24455/28271/28272-28273 від 30.11.2021 року виходячи з умов вказаних в дослідницькій частині висновку, в даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля марки - OPEL, моделі - KADETT, р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем марки - MITSUBISHI, моделі - Lancer, р.н. НОМЕР_5 для водія автомобіля марки - OPEL, моделі - KADETT, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 визначалась шляхом виконання ним вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля марки - OPEL, моделі - KADETT, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 16.6 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.»

З дослідженого судом висновку експерта № 12-14/617-А/21, складеного 08.11.2021 (а.с. 152-153 т.к.п. 1), вбачається, що за механізмом наведені у висновку експерта ушкодження, завдані ОСОБА_11 , утворилися в єдиний короткий проміжок часу від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості травматичної поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. При цьому характер ушкоджень не виключає можливості утворення їх в умовах дорожньо-транспортної події 17.07.2021 при обставинах, що відомі з постанови слідчого. За ступенем тяжкості як у сукупності, так і кожний окремо, належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також легких тілесних ушкоджень.

З висновку експерта № 24463, складеного 25.11.2021 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MITSUBISHI Lancer» д.н.з. НОМЕР_5 , приймається у розмірі його ринкової вартості на момент ДТП, яке відбулося 17.07.2021 та становить 113828,68 грн, вартість відновлювального ремонту цього ж автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 222210,71 грн (а.с. 101-108 т.к.п. 1).

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2021 у гр. ОСОБА_8 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (а.с. 42 т.к.п. 1).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , є необережним нетяжким злочином, пов`язаним з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами. В обвинувачення йому не ставиться керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто у даному випадку є можливим звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, за умови, якщо він примирився зі потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом потерпілими від злочину, що ставиться у провину обвинуваченому, є дві особи: ОСОБА_4 , якій завдано фізичну шкоду, та ОСОБА_5 , якій завдано майнову шкоду. Майнова шкода під час розгляду кримінального провадження відшкодована частково страховою компанією та цивільний позивач (потерпіла ОСОБА_5 ) відмовилася від позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Ухвалою суду від 30.11.2022 прийнято відмову ОСОБА_5 від позовних вимог до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Цією ж ухвалою суду прийнято до розгляду разом з кримінальним провадженням по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, цивільні позови: ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн; ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. Визнано у вищевказаному кримінальному провадженні цивільним позивачем ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; цивільним відповідачем обвинуваченого ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений пояснив, що визнає позовні вимоги цивільних позивачів тільки частково та уважає позовні вимоги завищеними, а їх розмір необґрунтованим. Крім того, наполягав на тому, що такий спір може бути вирішений у цивільному судочинстві.

Отже, обвинувачений не примирився з цивільними позивачами у даній справі, у тому числі з потерпілою ОСОБА_5 , та моральну шкоду, пред`явлену йому до стягнення, не відшкодував. З цих підстав цивільні позивачі заперечували можливість закриття провадження у справі. Адже, на їх думку, обвинувачений мав би примиритися з усіма постраждалими від вчиненого ним кримінального правопорушення та відшкодувати їй моральну шкоду.

Проте доводи цивільних позивачів та їх представниці щодо неможливості застосування до обвинуваченого положень ст. 46 КК України, оскільки ним не відшкодовано моральну шкоду, завдану цивільним позивачам, є неприйнятними з таких підстав.

Так, за правовим змістом ст. 46 КК, передумовою цього виду звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Особливістю такого проступку або злочину в даному випадку є обов`язкова наявність потерпілого, тобто особи, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди і яка визнана потерпілим відповідно до ст. 55 КПК.

Підставами (умовами) для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК є два складових елементи, взятих у своїй єдності: це примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Примирення винної особи з потерпілим це акт прощення ним цієї особи в результаті вільного волевиявлення. Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому саме потерпіла особа в даному випадку пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК є неможливим.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

Основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.

Потерпілий від кримінального правопорушення, що важливо для застосування ст. 46 КК , це факультативна ознака об`єкта злочину, що характеризує людину (фізичну особу), з приводу якої вчинюється злочин та завдається істотна шкода, при цьому особа стає потерпілою у кримінально-правовому сенсі з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення незалежно від того, чи розпочиналось у зв`язку з цим кримінальне провадження і чи зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення щодо особи у процесуальному порядку.

Суд погоджується з думкою обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_4 та зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК , стосується саме наслідків у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У провадженні, що розглядається, це потерпіла ОСОБА_4 , з якою обвинувачений примирився та яка не має до нього жодних ані матеріальних, ані моральних претензій.

Іншим потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження середньої тяжкості не завдані та обвинувачення таких обставин не містить.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, цивільні позови у даному провадженні підлягають залишенню без розгляду, а цивільні позивачі не позбавленні права та можливості отримати відповідне відшкодування, ініціювавши відповідний спір у порядку цивільного судочинства. При цьому, притягнення до кримінальної відповідальності винного у скоєному ДТП не є обов`язковою умовою для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди. А наявність неврегульованих питань в частині відшкодування моральної шкоди цивільним позивачам, які не є потерпілими від кримінального правопорушення у сенсі ч. 1 ст. 286 КК України, не може бути перешкодою для закриття провадження у справі.

При цьому суд керуються висновками Верховного Суду у постанові від 10 липня 2021 у справі N 161/694/20 (провадження N 51-811км21), зробленими у справі з аналогічними обставинами (справа стосувалася закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК на підставі ст. 46 КК). Такі висновки ВС є абсолютно релевантними та застосовними до даного провадження.

Отже суд приходить до висновку, що обвинувачений, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, таким правом не скористався та не заперечував проти закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Окрім того, суд згідно з вимогами ч. 8 ст. 284 КПК України враховує, що обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_8 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч. 100 КПК України.

Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 № 342/1560/20 виснував, що примирення винного з потерпілим (ст. 46 КК) є нереабілітуючою підставою, яка дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

З матеріалів справи вбачається, що вартість процесуальних витрат, пов`язаних з розслідуванням кримінального провадження, складає: на залучення експерта та проведення судової-автотоварознавчої експертизи у кримінальному провадженні - 4903,20 гривень, виконавець: Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»; на залучення експерта та проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису - 14415,24 гривень, виконавець: Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»,

Отже, процесуальні витрати по справі в розмірі 19318,44 гривень за проведення експертиз покладаються на обвинуваченого відповідно до статті 124 КПК.

На підставі наведеного, керуючись статтями 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, ст. 128, 129, п. 1 ч. 2 ст.284, ст. 285-286, 288, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 46 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам право пред`явлення цивільного позову у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів та проведення експертиз у сумі 19318 гривень 44 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 21 липня 2021 року по справі № 617/3309/21 на автомобіль марки Opel, моделі Kadett, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, та автомобіль марки - Mitsubishi, моделі - Lancer, НОМЕР_2 , чорного кольору, - зняти.

Речові докази:

- автомобіль марки Opel, моделі Kadett, державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_8 ;

-автомобіль марки - Mitsubishi, моделі - Lancer, НОМЕР_2 , чорного кольору, який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_5 ;

-флешнакопичувач з маркуванням «НР 4 GB» стального кольору, - залишити зберігатися у матеріалах провадження.

Копію ухвали негайно після її оголошення направити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено суддею 06.04.2023.

Суддя ОСОБА_1