У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, у режимі відеоконференції, заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , в рамках розгляду кримінального провадження № 0000227 від 08 серпня 2019 року та № 0000233 від 18 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження № 0000227 від 08 серпня 2019 року та № 0000233 від 18 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 366 КК України.

31 січня 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні подав письмову заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_6 .

Вказана заява мотивована тим, що обвинуваченому стало відомо про те, що у апеляційному суді Черкаської області разом із суддею ОСОБА_7 , який приймав участь у справі, визначив йому непомірний розмір застави та був відведений Черкаським апеляційним судом, у кримінальній палаті працював суддя ОСОБА_8 , який є батьком судді ОСОБА_6 . Суддя ОСОБА_8 приймав участь у справах, пов`язаних із діяльністю одного з потерпілих, - ОСОБА_9 та ТОВ «Вікторія» протягом 2011 2013 років.

Обвинувачений наголошує, що він тривалий час був керівником ТОВ «ВІКТОРІЯ» та менеджером ІП «АГРО-ВІЛЬД Україна» і неодноразово приймав участь, як перекладач, у розмовах ОСОБА_9 та юристів, які обслуговували ці підприємства. Саме за командою Вільда Бертольда юристи, що обслуговували його підприємства, залучили у ролі «куратора» для ведення справ у судах Черкаської області ОСОБА_10 - дружину судді ОСОБА_7 та проводили часткове відрахування грошових коштів на її особистий рахунок.

За словами обвинуваченого, ОСОБА_11 йому розповідав, що завдяки суддям апеляційного суду він зміг запобігти черговій кримінальній відповідальності, оскільки на той час перебував під кримінальним переслідуванням судових органів Німеччини за чергове шахрайство. Також, зазначав, що навіть посольство Німеччини відвернулося від нього після того, як його заарештували в Україні за чергову спробу заволодіння майном (земельними ділянками) через знищення майна, що було на них розташоване, шляхом умисного підпалу, і тільки завдяки суддям апеляційного суду його випустили з-під варти та закрили справу, але прізвища цих суддів не назвав.

Разом з тим, ОСОБА_12 , яка на той час була дружиною ОСОБА_9 , звернулася до адвоката ОСОБА_5 і повідомила, що суддя, який має прізвище « ОСОБА_8 », їй відомий, оскільки останній приймав активну участь у припиненні кримінального провадження відносно ОСОБА_9 у 2011 році та саме він супроводжував справу про закриття кримінального провадження щодо нього.

У подальшому, ОСОБА_4 отримав копії судових рішень апеляційного суду Черкаської області у справі № 10-31/2011, з яких вбачається, що суддя апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_8 був головуючим при прийнятті рішення про припинення кримінального провадження відносно ОСОБА_9 потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений стверджує, що має всі підстави вважати, що потерпілий, для зведення особистих рахунків та ухилення від розрахунку за отримані активи ТОВ «ВІКТОРІЯ» і ТОВ «ВІКТОРІЯ.», звернувся до своїх суддів у особі судді апеляційного суду, секретаря кримінальної палати ОСОБА_7 , дружина якого тривалий час була представником ТОВ «ВІКТОРІЯ» та ІП «АГРО-ВІЛЬД Україна»

Окрім того, ОСОБА_4 зазначає, що справа дивним чином, у порушення усіх вимог КПК України щодо підсудності, опиналась у Черкаському районному суді Черкаської області. Саме Черкаський апеляційний суд визначив підсудність такої справи за судом, де працює суддя ОСОБА_6 , і саме цьому судді потрапила справа для розгляду, в той час як клопотання обвинуваченого про направлення справи за підсудністю Черкаським апеляційним судом було відхилене, і про розгляд даного клопотання його навіть не було повідомлено.

Також, обвинувачений зауважує, що справа вже третій рік перебуває на розгляді у суді, при цьому з листопада 2021 року у проваджені судді ОСОБА_6 , однак фактично розгляд по суті не відбувається, а тільки продовжується йому термін тримання під вартою.

Зокрема, обвинувачений вказує, що 11.11.2021, 28.12.2021, 22.02.2022, 19.04.2022, 18.06.2022, 14.06.2022, 26.07.2022, 20.09.2022, 08.11.2022 та 27.12.2022 відбулись судові засідання, на яких суд ініціював продовження запобіжного заходу, а саме запропонував прокурору заявити усне клопотання про продовження терміну тримання під вартою.

На переконання обвинуваченого, дані обставин свідчать про упередженість суду та зволікання у розгляді справи.

Разом з тим, обвинувачений зазначає, що 08 листопада 2022 року суддя ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ним укладений договір з оплатним адвокатом, не повідомляє його про призначене судове засідання, та, не зважаючи на його заперечення проти участі адвоката з безоплатної допомоги в судовому розгляді, допускає останнього до участі в судовому засіданні, чим порушує його право на вільний вибір адвоката для захисту від кримінального переслідування.

З урахуванням наведеного, обвинувачений заявляє відвід судді ОСОБА_6 .

Автоматизованою системою документообігу суду 31 січня 2023 року визначено головуючу суддю ОСОБА_1 та того ж дня передано їй дану заяву для розгляду.

Вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 40 хвилин 02 лютого 2023 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримали заяву про відвід та просили її задовольнити, виходячи з наведених у ній підстав. При цьому, захисник ОСОБА_5 додатково зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року зобов`язано службових осіб ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 05 листопада 2022 року про вчинення кримінальних правопорушень головуючим суддею ОСОБА_6 та прокурором, що підтримує державне обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 категорично заперечив щодо заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_6 , зазначивши, що для цього немає правових підстав, оскільки доводи заяви є необґрунтованими.

Особа, якій заявлено відвід, - суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 , не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_18 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило.

Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню заяви про відвід судді, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явилися у судове засідання.

Суд, вивчивши доводи заяви про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає необхідним зазначити наступне:

Виходячи з положень частин першої та другої статті 80 КПК України, з підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами частини четвертої статті 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визнається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

У п.п. 49, 50, 52, 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33942/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, п.п. 126, 127; "Газета «Україна Центр» проти України" (заява № 16695/04) від 15 липня 2010 року, п.п. 28-32; "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09 січня 2013 року, п.п. 104-107; «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року, п. 66.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а, з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, у даному випадку сторони захисту.

Слід наголосити, що неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Суд переконаний, що у цій справі недостатньо ознак для того, щоб вирішити, що суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 проявляв особисту упередженість.

Крім того, з причин, викладених нижче, суд вважає, що у цій справі також відсутня небезсторонність суду за об`єктивним критерієм.

Так, перевіривши наведені заявником підстави для відводу, суд констатує, що в своїй заяві обвинувачений у справі фактично висловлює свою незгоду з діями головуючого судді ОСОБА_6 щодо організації і ведення судового процесу, зокрема, вказує на його зволікання у розгляді справи, а також не погоджується із прийнятими ним процесуальними рішеннями, зокрема, про ініціювання продовження тримання під вартою та про допуск до участі в судовому засіданні 08 листопада 2022 року адвоката з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Черкаській області.

Вказані вище обставини не є підставою для відводу судді, що передбачені ст. 75 КПК України, та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви у його об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості при розгляді кримінального провадження.

Як уже наголошувалося, особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості, а заява про справжню або можливу упередженість, за виключенням надзвичайних обставин, не є питанням поведінки судді.

Суд зауважує, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Відтак, незгода сторони з ухваленим суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді. Такі заперечення сторона захисту має змогу викласти в апеляційній скарзі на відповідне процесуальне рішення або судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті. Під час розгляду заяви про відвід суд не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням головуючого судді та аналізувати мотиви прийняття головуючим суддею таких рішень.

Доводи ОСОБА_4 про недовіру до головуючого судді ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що його батько ОСОБА_8 , будучи суддею апеляційного суду Черкаської області, «приймав активну участь у припиненні кримінального провадження відносно ОСОБА_9 у 2011 році та супроводжував справу про закриття кримінального провадження щодо нього», у своєму змісті не містять посилань на фактичні обставини і деталізацію цих тверджень, а тому суд їх розглядає лише в якості суб`єктивних думок заявника.

Дані обставини можуть бути доведені лише інформацією про реєстрацію відповідного кримінального провадження у ЄРДР та ухваленим за наслідками його розгляду обвинувальним вироком суду, а безпідставні і необґрунтовані звинувачення є такими, що не заслуговують на увагу суду. Суд не може покласти в основу вирішення питання про відвід покази свідка щодо цих обставин.

Разом із тим, наведені твердження не доводять факту упередженості як судді апеляційного суду Черкаської області ОСОБА_8 , так і судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 , та їхньої зацікавленості у результаті розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.

Розгляд суддею іншого кримінального провадження або будь-якої іншої справи щодо будь-кого з учасників справи не може слугувати підставою для відводу такого судді, а тим більше, коли він здійснювався не суддею, якому заявлено відвід, а його батьком.

Надаючи оцінку долученій до заяви про відвід копії повідомлення ОСОБА_12 від 26.12.2022, суд зауважує, що всупереч Національному стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» (пункт 5.26), вона надана без належного її засвідчення. Крім того, справжність підпису ОСОБА_12 на цьому документі не засвідчена у встановленому законом порядку. З урахуванням наведеного, суд позбавлений можливості визначитись з автентичністю, а, відтак, і достовірністю, копії такого документу.

При цьому, ухвалою суду, постановленою без виходу у нарадчу кімнату, у клопотанні сторони захисту про виклик та допит ОСОБА_12 у судовому засіданні було відмовлено.

У відповідь на доводи захисника ОСОБА_5 про те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року зобов`язано службових осіб ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 05 листопада 2022 року про вчинення кримінальних правопорушень головуючим суддею ОСОБА_6 та прокурором, що підтримує державне обвинувачення у даному кримінальному провадженні, суд зазначає, що сам по собі факт внесення відомостей до ЄРДР не свідчить ні про упередженість судді ОСОБА_6 , ні про вчинення кримінального правопорушення особами, щодо яких такі відомості внесені. По даному факту має бути проведене незалежне та неупереджене розслідування, яке має або підтвердити, або спростувати ці факти.

Слід зауважити, що сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, змін його складу.

Суд не вбачає жодної обставини, яка давала б підстави для сумніву в об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості судді ОСОБА_6 при розгляді даного кримінального провадження, а тому побоювання заявника щодо небезсторонності судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_6 не можна вважати об`єктивно виправданими, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді, учасниками процесу не наведено.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

З огляду на вищевикладене, заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 суд вважає необґрунтованою, непереконливою та не доведеною, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , в рамках розгляду кримінального провадження № 0000227 від 08 серпня 2019 року та № 0000233 від 18 жовтня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 366 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Суддя: ОСОБА_1