єдиний унікальний номер справи 531/608/19
номер провадження 1-кп/531/1/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27 листопада 2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до шести місяців арешту;

-03 березня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до одного року позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 14 вересня 2020 року;

-30 липня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, ухвалою Київського апеляційного суду від 07 червня 2022 року вирок залишено без змін;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22 березня 2019 року, близько 09 години 30 хвилин, з метою таємного викрадення майна, прийшов до не функціонуючого колишнього корпусу №2 Карлівської ЗОШ №1, що за адресою: вул. Полтавський шлях, 44/2, м. Карлівка, Полтавської області, де, скориставшись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, через вікно проник до середини приміщення, звідки намагався викрасти семи секційну батарею опалення білого кольору, вартістю 400 грн., що належить відділу управління комунальним майном, що належить до спільної власності територіальної громади Карлівського району Полтавської області, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був помічений ОСОБА_6 та працівниками поліції Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Представник потерпілої установи ОСОБА_7 до суду не з`явився. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаний з проникненням у інше приміщення, кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше неодноразового судимого за корисливі злочини, останній раз 30 липня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі; посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відбуває реальне покарання за вище вказаним вироком, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 369-371, 373-376, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць та зарахувати повністю відбуте покарання за вказаним вироком.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відбуває реальне покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 30 липня 2021 року, а саме з 02 години 00 хвилин 27 вересня 2020 року.

Речовий доказ семи секційну батарею опалення, розміром 79х59х15 см., білого кольору, передану на відповідальне збереження начальнику відділу управління комунальним майном Карлівського району ОСОБА_8 , вважати повернутими законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя