03.02.2023 Справа №639/149/23
Провадження№1-кп/639/228/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 12 грудня 2022 року за №0000951 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 06.07.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, 11.01.2018 апеляційним судом Харківської області вказаний вище вирок змінено в частині призначеного покарання, а саме: у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.08.2022 з Олексіївської виправної колонії (№ 25) по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 11.12.2022 о 15 годині 30 хвилин проходив повз терміналу «Холодна гора», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 147, де звернув увагу на торгівельний павільйон з чоловічим одягом під № 5-10, де здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_5 , як ФОП « ОСОБА_6 », що знаходиться на ринку, поряд з яким знаходився манекен з чоловічою курткою,

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення поміченої ним куртки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спочатку підійшов до манекену, та, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, використовуючи ту обставину, що за його діями, як на його думку, ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно заволодів чоловічою курткою 48 розміру, марки «Kings wind 2000 Super trend» та, знявши її з манекену, почав одягати її та направився в бік виходу з ринку.

Саме в той час його протиправні дії, спрямовані на таємне заволодіння чужим майном, були помічені ОСОБА_7 , яку власниця магазину попросила приглянути за її товаром. Остання помітила, що манекен, на якому знаходилася чоловіча куртка порожній та побачила, що раніше їй не знайомий ОСОБА_4 рухався з викраденою курткою на вихід з терміналу. При цьому ОСОБА_7 , вийшовши з павільйону, почала правомірно вимагати від ОСОБА_4 , щоб той припинив протиправні дії і повернув їй вищевказану куртку та почала наздоганяти останнього.

У свою чергу ОСОБА_4 , оцінивши ситуацію, що склалася, розуміючи, що його протиправні дії, були помічені, однак, не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_7 , вирішив довести свій злочинний задум до кінця. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що його повторні, злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, переросли у відкрите викрадення, оскільки він, володіючи викраденим майном, продовжив прискорено залишати місце події, утікаючи з курткою на ньому від переслідуючої його ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння чужим майном.

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь відкрито викрадену куртку, належну потерпілій ОСОБА_5 , продовжив здійснювати її переміщення від місця заволодіння, з тим, щоб в подальшому розпорядитись нею на власний розсуд.

Однак, ОСОБА_4 , вважаючи виконаними усі необхідні дії, для доведення до кінця протиправного діяння, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, не зміг закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його протиправні дії були припинені ОСОБА_7 , яка наздогнала його, знявши з нього викрадену ним куртку та охоронцями, які, зупинивши останнього, не дозволили покинути місце вчинення злочину.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 намагався заволодіти майном потерпілої ОСОБА_5 , вартість якого становить 3431 грн. 20 коп, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 647 М від 14.12.2022.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст.ст.336,351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що скоїв злочин саме так як вказано в обвинувальному акті. Фактичні обставини справи, кваліфікацію злочину, а також наслідки злочину не оспорює. Вибачився перед потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею до суду заяви просила розглядати справу без її участі.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи та обтяжуючі покарання обставини, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що при визначенні покарання для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів необхідно призначити покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 грудня 2022 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017) з 26.12.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 зарахувати в строк покарання строк увязнення, із розрахунку 1 (один) день попереднього увязнення за 1 (один) день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у розмірі 566 грн. 31 коп. за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 .

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.12.2022 року, а саме: чоловічої зимової куртки чорного кольору, марки «Kings Wind» 48 розміру, яку визнано речовим доказом, та повернути його власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1