Справа № 561/1192/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне кримінальне провадження № 0000100 від 12 жовтня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 будучи обізнаним із загальновідомим фактом про введення 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, 10 жовтня 2022 року близько 13.00 год. з метою вирішення питання щодо наявності роботи для нього, прибув до місця проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 у якої упродовж останніх кількох місяців виконував різноманітні господарські роботи. Домовившись про виконання робіт з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 прямуючи повз житловий будинок останньої помітив, що вхідні двері до нього відчинені, а ОСОБА_7 в цей час перебуває в одному із господарських приміщень. Скориставшись відсутністю власниці, на ґрунті раптово виниклого умислі ОСОБА_4 вирішив викрасти грошові кошти, які належать ОСОБА_7 , оскільки неодноразово перебував у вказаному будинку та знав місце їх зберігання. Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно проник до спальної кімнати вищевказаного житлового будинку ОСОБА_7 , де під матрацом спального ліжка відшукав гаманець з грошима, звідки взяв десять купюр номіналом 200 гривень кожна, загальною сумою 2000,00 грн після чого покинув житловий будинок із викраденими коштами та витратив їх на власні потреби.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_6 будучи обізнаним із загальновідомим фактом про введення 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, 11 жовтня 2022 року близько 10.00 год. прибув на територію домогосподарства ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_1 з метою виконання роботи про яку домовилися напередодні. Зайшовши до житлового будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_4 зрозумів, що останньої в ньому немає, а тому скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив викрасти решту грошових коштів, які були виявлені ним 10 жовтня 2022 року в гаманці ОСОБА_7 .. З цією метою ОСОБА_4 увійшов у спальну кімнату житлового будинку ОСОБА_7 та здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 25000,00 грн та 980 білоруських рублів (відповідно до офіційного курсу НБУ за станом на 11 жовтня 2022 року становить 13026,06 грн) з гаманця, який лежав на тому ж місці, після чого покину житловий будинок із викраденими коштами та витратив їх частину на власні потреби.

Дії ОСОБА_4 за цим епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

На стадії досудового розслідування 26 грудня 2022 року між начальником Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 разом з його захисником адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості її сторонами сформульовано підозру та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначених діяннях і зобов`язується у судовому провадженні беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі повідомленої підозри.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 кожен окремо, під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просили угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в ній вид та міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з такого.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, а за змістом абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні у якому бере участь потерпілий допускається у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюваний ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинам, потерпіла надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підставі для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення йому узгодженого покарання.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Речових доказів та процесуальних витрат немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373 ст.ст. 374-376, 474, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 00000100 від 12 жовтня 2022 року, укладену між начальником Зарічненського відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , разом з його захисником ? адвокатом ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (Один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1