ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/5722/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/146/23 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2022 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Харкова, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.03.2014 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 9 років позбавлення волі.

Як установив суд, 23 травня 2021 року ОСОБА_8 о 17.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання у приміщенні житлової будівлі кімната АДРЕСА_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 . Саме в той час між ОСОБА_8 з одного боку та ОСОБА_9 з іншого боку, стався словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого, ОСОБА_8 маючи умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння ОСОБА_9 смерті, усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останнього, діючи умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину ніж господарсько-побутового призначення, тобто предмет небезпечний для життя людини, який ОСОБА_8 взяв зі столу за місцем мешкання, знаходячись в положенні стоячи обличчям один до одного, зі значною силою наніс ОСОБА_9 один удар зазначеним ножем в область життєво-важливого органу людини, а саме в грудну клітину справа. 23 травня 2021 р., безпосередньо після спричинення тілесних ушкоджень у приміщенні житлової кімнати б. АДРЕСА_1 настала біологічна смерть ОСОБА_9 . Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи відділу судово-медичної експертизи трупів КЗОЗ ХОБСМЕ наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа з ушкодження навколосерцевої сумки та аорти. Причиною смерті ОСОБА_9 стало крововтрата, яка утворилась внаслідок колото-різаного поранення грудної клітини, з ушкодженням аорти. Проникаюче колото-різанне поранення грудної клітини справа має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що судом не було взято до уваги:

-покази обвинуваченого ОСОБА_8 ;

-покази свідка ОСОБА_10 , який був свідком подій та фактично надав ті ж самі покази, що і обвинувачений, показавши, що він під час конфлікту між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перебував у приміщенні дома та пояснив, що бійку почав потерпілий ОСОБА_9 , який стоячи напроти ОСОБА_8 схопив останнього руками за шию та почав душити після чого вони впали на ліжко, де спала співмешканка ОСОБА_8 - ОСОБА_11 .. В процесі боротьби ОСОБА_8 схопив ніж та вдарив ним ОСОБА_9 в область грудної клітини. Наголосив, що виходячи з аналізів показів обвинуваченого, свідка ОСОБА_10 та зокрема показів рідної сестри загиблого ОСОБА_12 , які вказували на те, що потерпілий ОСОБА_9 коли знаходився у стані спяніння був дуже агресивним, міг хвататися за ніж, та вже раніше спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а саме завдав удар ножем по долоні останнього. У зв`язку з чим у ОСОБА_8 були об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_9 буде мати намір продовжити його душити, або заподіє інші тілесні ушкодження і тому він намагався таким чином із почуття страху припинити дії потерпілого;

-долучені сторонами письмові докази, такі як слідчий експеримент та висновок судово-медичної експертизи №10-14/1739-Дм/21 від 15.07.2021, які на думку захисника, в своїй сукупності не тільки не спростовували покази ОСОБА_8 а прямо вказували на те, що дані, які були отримані під час слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 не суперечать судово-медичним даним, отриманим під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 ..

Вважає, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Просить вирок суду змінити, визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України та призначити мінімальне покарання, звільнивши від його відбування з призначенням випробувального терміну.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 умислу на вбивство потерпілого, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Згідно показань допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_9 є її рідним братом з яким вони підтримували добрі родинні стосунки. Останній раз ОСОБА_12 бачила брата 23.05.2021 десь о 15.00 годині він був у тверезому стані та знаходився вдома один. З ким саме ОСОБА_9 підтримував дружні відносини потерпілій не відомо. Про те що її брат помер вона дізналась від сторонньої жінки, яка зателефонувала їй на мобільний телефон та повідомила про цю новину. Тоді вона ( ОСОБА_12 ) подзвонила декільком знайомим, від яких дізналась, що брат дійсно помер, та до його смерті причетний ОСОБА_8 з яким потерпілий неодноразово вживав спиртні напої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_8 є її рідним братом з яким вони проживають на території одного того ж самого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Її брат веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, вживає спиртні напої, та водить до дому малознайомих людей, з якими вживає спиртні напої. 23.05.2021 року вона ( ОСОБА_13 ) знаходилась вдома цілий день, ніяких звуків боротьби, або будь-яких конфліктів вона не чула, хоча ОСОБА_8 проживає в неї за стіною. Десь приблизно о 16 год 45 хв. вона бачила, як ОСОБА_8 повертався додому разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_14 , останній був у не тверезому стані, але пересувався самостійно. Також вона ( ОСОБА_13 ) знайома із потерпілим ОСОБА_9 , який неодноразово приходив у гості до ОСОБА_8 та вони разом розпивали спиртні напої, при цьому конфліктуючи між собою. Про те що ОСОБА_9 помер вона дізналася в цей день у вечорі від співробітників поліції.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 разом із братом ОСОБА_15 , проте більшу частину часу там проживає саме останній. Зі слів саме брата, ОСОБА_15 стало відомо, що останній став свідком вбивства, проте про обставини цього злочину йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 23.05.2021 біля 15.00 години він зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, разом вони пішли до свого спільного знайомого ОСОБА_8 , який проживає з цивільною дружиною ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши до останніх вони почали розпивати спиртні напої, горілку та вино. Раптом між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 почався словесний конфлікт, який в подальшому перейшов у бійку. Першим бійку почав ОСОБА_9 , який стоячи напроти ОСОБА_8 схопив його обома руками за шию та почав душити, в результаті чого вони разом впали на ліжко, де спала ОСОБА_16 . Потім вони піднялись з ліжка та продовжили боротьбу, в цей момент ОСОБА_8 стоячи напроти ОСОБА_9 правою рукою схопив зі столу, який знаходився поруч з ОСОБА_8 , кухонний ніж та наніс ОСОБА_9 удар в область грудної клітини. Від отриманого удару останній впав на підлогу та почав хрипіти, при цьому ОСОБА_8 відразу після нанесення удару вийняв ніж та передав йому ( ОСОБА_15 » зі словами: «викинь його кудись». Тоді він ( ОСОБА_15 ) вирішив піти додому, оскільки йому здалося, що поранення у ОСОБА_9 не значне, при цьому ніж зібрав з собою та сховав вдома на кухні. Десь через годину до нього пришла ОСОБА_17 разом зі співробітниками поліції від яких він ( ОСОБА_15 ) і дізнався, що ОСОБА_9 від отриманого удару помер, на що останній розповів, як все сталося та з його добровільної згоди поліцейські вилучили в нього вказаний вище ніж. Також свідок зазначив, що від початку та до кінця конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він знаходився у кімнаті.

З урахуванням наведених показів потерпілої та свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ними повністю спростовуються твердження ОСОБА_8 про його непричетність до скоєння злочину та повідомляють про деталі скоєння обвинуваченим вбивства потерпілого ОСОБА_9 .

Крім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Протоколом огляду місця події від 23 травня 2021 року, проведеного старшим слідчим СВ ВП 1 ХРУП 3 ГУНП в Х/о ОСОБА_18 за участі понятих та спеціаліста та застосуванням фотозйомки. Місцем огляду є домоволодіння та будинок АДРЕСА_1 . Слідчим було описано обстановку вказаного приміщення, а також виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті, оглянуто його та зафіксовані тілесні ушкодження. За наслідками цієї слідчої дії були вилучені предмети. Фототаблиця до протоколу із зображення будинковолодіння та приміщення додається.

Протоколом огляду місця події від 23 травня 2021 року, проведеного старшим слідчим СВ ВП 1 ХРУП 3 ГУНП в Х/о ОСОБА_18 за участі понятих та спеціаліста та застосуванням відео-фотозйомки. Місцем огляду є квартира АДРЕСА_3 . За наслідками цієї слідчої дії були вилучені предмети. Фототаблиця до протоколу із зображення будинковолодіння та приміщення додається. Вказаний огляд було проведено з дозволу власника приміщення ОСОБА_15 (заява додається).

Вилучені під час оглядів місць події речі було визнано речовими доказами та направлено на зберігання відповідно до квитанції №142, №165.

Висновком експерта №14/1181-Дм/21 від 09 червня 2021 року встановлена групова належність крові ОСОБА_8 до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.

Висновком експерта №10-12/1739-ДМ/21 від 05 липня 2021 року Експертом встановлено, що на тілі трупу ОСОБА_9 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа з ушкодженням навколосерцевої сумки та аорти. Колото-різане поранення передньої поверхні грудної клітини утворилися за життя, незадовго до настання смерті, від не менше, ніж однократної ударної дії гострого предмету, що володів колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути клинок ножа. Цей клинок був односторонньо-гострим, з П-подібним поперчним перерізом обушка, ребра якого були помірними. Згідно п. 4.8 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Таким чином, причиною смерті ОСОБА_9 , стала крововтрата, яка утворилась внаслідок колото-різаного поранення грудної клітини, з ушкодженням аорти. Між настанням смерті ОСОБА_9 та виявленими у нього ушкодженнями є прямий причинний зв`язок. Морфологічні ознаки ушкоджень (колото-різаного поранення грудної клітки), встановлених при судово-гістологічному дослідженні, утворились у проміжок часу до настання смерті, який обчислюється першими хвилинами - десятками хвилин. При судово-токсилогічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості: крові -2.92%, в сечі 1.76%, що за даними офіційних таблиць відповідає сильному алкогольному сп`янінню.

Висновком експерта №15-12/475-Ц/Дм 2021 р. від 23 червня 2021 року Експертом вказано, що згідно «висновку експерта 14-12№1094-І/Дм» від 24 травня 2021 р., кров громадянина ОСОБА_9 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютинином анти-В. Згідно «висновку експерта 14-12№1181-ІДм» від 09 червня 2021 р., кров громадянина ОСОБА_8 відноситься до групи АВ «ІV). При проведенні судово-медичної експертизи кухонного ножу, вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , на клинку знайдені сліди крові людини змішані зі слідами поту. При серологічному дослідженні виявлен антиген А та ізогемаглютинин анти -В. Таким чином, сліди крові змішані зі слідами поту могли походити від людини з групою крові А (ІІ) з ізогемаглютинином анти -В, в тому числі і від потерпілого громадянина ОСОБА_9 . Враховуючи групову характеристику крові громадянина ОСОБА_8 , ці змішані сліди від нього походити не могли. В результаті дослідження цього кухонного ножу, на руків`ї знайдені сліди потожирових виділень, в яких виявлені антигени А та В. Таким чином, сліди поту могли походити від людини з групою крові АВ (ІV), в тому числі і від громадянина ОСОБА_8 . Проте, враховуючи групову характеристику крові громадянина ОСОБА_9 , можна припустити домішки слідів поту і від нього.

За висновком експерта №14/1206-Дм/21 від 10 липня 2021 року на брюках з синьої джинсової тканини (об`єкти №1, 2, 4), вилучених за адресою: АДРЕСА_4 , знайдена кров людини за груповими ознаками походить від потерпілого ОСОБА_9 .

Висновком експерта №14/1205-Дм/21 від 10 липня 2021 року, висновком експерта №14/1204-Дм/21 від 10 липня 2021 р. на джемпері (об`єкт №2, 3), на спортивній кофті (обьєкт №1,5,6,10, 14,15) вилучених за адресою: АДРЕСА_4 , знайдено кров, походження якої припустимо від потерпілого ОСОБА_9 , за її групової належністю.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30 липня 2021 року за участі ОСОБА_8 , його захисника та понятих. Під час якого ОСОБА_8 відтворив обставини, за яких спричинив ножове поранення потерпілому ОСОБА_9 та їх локалізацію. Механізм нанесення останньому ножового поранення показав в присутності вказаних осіб під відео фіксацією.

Згідно судово-медичної експертизи №10-14/1739-Дм/21 від 15 липня 2021 року експертом вказано, що дані, отримані в ході проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 , не суперечать судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , у відношенні механізму та способу нанесення ушкоджень. Ушкодження, а саме проникаюче колото-різане поранення грудної клітки, виявлене при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , могло бути спричинено також представленим на дослідження ножем.

Відтвореним в ході судового розгляду у суді першої інстанції відеозаписом, який було додано до протоколу слідчого експерименту від 30 липня 2021 року.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_9 , оскільки про це свідчать не тільки показання свідка ОСОБА_10 , який безпосередньо був свідком подій та підтвердив зазначені в обвинуваченні обставини спричинення обвинуваченим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому, його механізм, локалізацію, а й дані судово-медичних експертиз щодо характеру та локалізації виявленого у потерпілого ушкодження.

Згідно положень ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Частиною третьою статті 36 КК України, передбачено, що перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові пленуму Верховного Суду України №1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Пунктом 24 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини та здоров`я особи» визначено, що відповідальність за ст.118 або ст.124 КК України за вбивство чи заподіяння тяжкого тілесного ушкодження в разі перевищення меж необхідної оборони або перевищення заходів, необхідних для затримання злочинця, настає лише за умови, що здійснений винним захист явно не відповідав небезпечності посягання чи обстановці, яка склалася.

Як слідує із матеріалів провадження, суд першої інстанції ретельно дослідив і проаналізував всі вищевказані обставини та надав у вироку належну оцінку діям обвинуваченого стосовно потерпілого ОСОБА_9 ..

Як установлено судом першої інстанції, в ході конфлікту між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 виникла взаємна бійка під час якої, піднявшись з ліжка та стоячи навпроти один одного, ОСОБА_9 ніяких насильницьких дій щодо ОСОБА_8 не здійснював, тобто реального суспільно небезпечного посягання не було. Однак ОСОБА_8 взяв зі столу ніж і наніс зі значною силою ним прицільний удар в місце розташування життєво-важливого органу людини, а саме в грудну клітину справа, спричинивши ушкодження навколосерцевої сумки та аорти.

Таким чином ОСОБА_8 свідомо, умисно, зі значною силою наніс ОСОБА_9 один удар ножем в область життєво-важливого органу людини, тобто усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті і бажав їх настання.

Зазначені обставини свідчать про наявність у ОСОБА_8 прямого умислу на вчинення вбивства.

За таких обставин, колегія суддів вважає винуватість ОСОБА_8 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_9 доведеною і кваліфікацію його дій за ч.1 ст.115 КК України правильною.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку, за доводами апеляційної скарги захисника - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: