Справа № 190/1105/22
Провадження №1-кс/190/314/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста П`ятихатки Дніпропетровської області клопотання т.в.о заступника начальника-начальника СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Липове П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працює, одружений, освіта вища, інвалід 3 групи, приватний підприємець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

встановила:

Начальник СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

З клопотання вбачається, що 22.08.2022 близько 16 годин 30 хвилин водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI PADGERO WAGON» д.н.з НОМЕР_1 , який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , рухався по вул.. Клименко в м. П`ятихатки, Кам`янського району, Дніпропетровської області.

Під час руху ОСОБА_6 , керуючи вказаним автомобілем, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-токсикологічної експертизи №11018 від 14.09.2022 відповідно до якої у останнього виявлено етиловий спирт у концентрації 2,48%, заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку що складається та координувати свої дії, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді мотоциклу марки «DELTA», д.н.з НОМЕР_3 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позаду якого на пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався попереду автомобіля в попутному напрямку, в цей момент водій автомобіля «MITSUBISHI PADGERO WAGON» д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , розпочав здійснювати маневр обгону на нерегульованому перехресті, а водій мотоциклу марки «DELTA», д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_9 , здійснював маневр повороту ліворуч, при цьому ОСОБА_6 , заходів до своєчасного зниження швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв та скоїв зіткнення передньою частиною вищезгаданого автомобіля з задньою частиною мотоциклу марки «DELTA», д.н.з НОМЕР_3 .

В результаті зіткнення водію мотоциклу марки «DELTA», д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми: струс головного мозку, закритого перелому внутрішньої щиколотки лівої нижньої кінцівки зі зміщенням відламків, двох забійних ран лівої тім`яної ділянки голови, великих за обсягом саднень на шкірі тулубу та кінцівок, які в своїй сукупності відносяться до категорії СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалого розладу здоров`я, тобто понад 3 тижні, підстава: «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 пункт 2.2.1 підпункт в, пункт 2.2.2. Пасажиру мотоциклу марки «DELTA», д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черпно-мозкової травми, забій головного мозку 1 ступеня, контузійне вогнище базальних відділів лобної частини лівої півкулі головного мозку, перелому потиличної кістки з переходом на основу черепу, трасмуральної гематоми селезінки, забійної рани голови в тім`яній ділянці праворуч, саднень потиличної ділянки, великих за обсягом саднень спини, лівої сідничної ділянки, саднень правого плеча які в своїй сукупності відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм як небезпечні для життя підстава: «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 пункт 2.1.3, підпункт б,в

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем, порушив вимоги п.п. 2.9 «а»; 12.4. 12.9(б), 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-п. 2.9 «а» - «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

-п. 12.4 « У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»,

-п. 12.9(б) «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункт "и" пункту 30.3 цих Правил»

-п.14.6(а) «Обгін на перехресті заборонено».

Невиконання вище вказаних правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали, оскільки зазначені порушення безпосередньо спричинили настання даної події.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в порушені Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Відомості за даним фактом внесені 22.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 за ч. 2 ст. 286-1 КК України.

17.10.2022 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

Вина ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового слідства матеріалами у їх сукупності, а саме: протоколами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемами ДТП, протоколами тимчасового доступу до речей і документів; висновками експертів, протоколами проведення слідчих експериментів

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання, просили його задовольнити. Вважають, що більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт в нічний час доби не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду справи. Крім того, враховуючи тяжкість покарання за вчинене діяння, вважають що наявні ризики передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак є всі підстави для застосування даного запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання. Захисник зазначив, що після вчиненого пройшов значний проміжок часу (понад три місяці) і його підзахисний жодного разу не ухилився від явки до слідчого. Крім того просить врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 займається волонтерською діяльністю, є головою громадського об`єднання, в зв`язку з чим має подяки, в тому числі і за допомогу ЗСУ. Також вказує на те, що ОСОБА_6 має місці соціальні зв`язки та не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, вважає що слідчим і прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступного.

На думку суду сукупність наданих слідчим на даному етапі доказів свідчить про наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин що карається позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Отже, існує ймовірність переховування його від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Разом з цим, у судовому засідання з`ясовано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, вину в інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнає частково. Відомостей негативного характеру з приводу репутації ОСОБА_6 суду не представлено, натомість надано суду позитивну характеристику. Крім того, ОСОБА_6 є головою громадського об`єднання, займається волонтерською діяльністю, одружений, отже має міцні соцальні зв`язки. Водночас, доказів того, що ОСОБА_6 ухилявся від органів досудового розслідування, здійснював тиск на потерпілих, свідків, експертів, суду також не надано. Варто зазначити, що матеріальні та моральні збитки потерпілим відшкодовані і вони не мають жодних претензій до обвинуваченого, про що свідчать копії розписок, наданих стороною захисту.

Отже, ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в ході судового розгляду не встановлено. Зокрема, прокурором не доведено наявність ризику щодо можливості незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного із злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р., де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладене та враховуючи обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним, з урахуванням особи підозрюваного та встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає за необхідне обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.

Особисте зобов`язання є найменш суворий серед існуючих запобіжних заходів, крім того вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає йому виконувати обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Суд вважає, що наразі такий захід є достатнім для забезпечення дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання начальника СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , - відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з території Кам`янського району Дніпропетровської області;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного цією ухвалою, визначити два місяці з дня її постановлення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1