УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000018 від 10.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник СД Володимир Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 10 січня 2023 року, в пункті пропуску "Устилуг", було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час проходження паспортного контролю надав закордонний паспорт зі штампом, котрий містить ознаки підробки. 10.01.2023 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

10.01.2023 року під час огляду місця події, було виявлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 та мобільний телефон марки "IphoneSE", які ОСОБА_4 пред`являв працівникам прикордонної служби.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду клопотання за його відсутністю, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо накладення арешту на паспорт, разом з тим, заперечував щодо накладення арешту на його мобільний телефон. Просив слухати клопотання у його відсутність.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього докази прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені під час огляду речі, мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000018 від 10.01.2023 року, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначеного майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене під час огляду 10.01.2023 року майно в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами, правовий режим зберігання яких регламентується ст. 100 КПК України.

Однак суд, відповідно до ч.6 ст.22 КПК України повинен зберігати об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 358 КК України, є використання завідомо підробленого документа.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, не можливо зробити висновок, яким чином зазначені у клопотанні мобільний телефон може мати значення речового доказу у кримінальному провадженні, передбаченому ч.4 ст. 358 КК України.

Жодних доказів на те, що вказані речі відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, начальником СД ОСОБА_3 не надано.

Зважаючи, що органом досудового розслідування не доведено існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що мобільний телефон є доказом злочину, не доведено необхідності накладення арешту на дане майно та не наведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні даного клопотання у цій частині.

Щодо паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який було вилучено у ОСОБА_4 , то він підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, оскільки має значення речового доказу і на даний час у кримінальному провадженні є необхідність у проведенні за його участі ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження. В іншому ж випадку, вказаний документ, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатиме поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на ньому можуть бути знищені.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника сектору дізнання Володимир Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном з метою забезпечення збереження його як речового доказу, котре було вилучене під час огляду місця події 10.01.2023 року у ОСОБА_4 .

В решті клопотання відмовити.

Мобільний телефон марки мобільний телефон марки "IphoneSE" імеі: НОМЕР_2 - негайно повернути власнику.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Суддя: ОСОБА_5