Справа № 344/5538/23
Провадження № 1-кс/344/2282/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за № 0000111 від 20.04.2022, за ознаками злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликався на те, що Слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у

кримінальному провадженні № 0000111 від 20.04.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Так, у березні 2016 року ОСОБА_4 створив у соціальній мережі «Однокласники» обліковий запис, прив`язаний до номеру телефону « НОМЕР_1 », з ідентифікатором користувача « ОСОБА_4 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який в подальшому особисто використовував для спілкування з іншими користувачами соціальної мережі «Однокласники», залишивши персональний акаунт відкритим для публічного огляду та поширення інформації невизначеному колу осіб.

У подальшому, протягом березня - серпня місяця 2022 року, громадянин України ОСОБА_4 , будучи прихильником встановлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, вирішив послідовно, умисно поширювати у соціальній мережі «Однокласники» матеріали, у яких міститься виправдовування та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Знаючи, що публікації в соціально-орієнтованих ресурсах, як частина суспільно-політичної комунікації, сприяють формуванню суспільної думки, ОСОБА_4 послідовно, систематично, активно став розповсюджувати у них публічну інформацію та надавати вкрай негативну оцінку українській владі, виправдовувати збройну агресію російської федерації проти України.

Так, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_4 , реалізовуючи власний злочинний умисел, перебуваючи на території Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_12 на особистій сторінці « ОСОБА_4 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для доведення до інших користувачів вказаної соціальної мережі, насамперед з категорії друзів (всього - 101), поширив відеопублікацію користувача « ОСОБА_15» з дописом (гіперпосилання: ІНФОРМАЦІЯ_14 ), в якому міститься інформація, що у звільненому рф місті Лисичанську Луганської області люди з гордістю вивішують на балконах російські прапори, бо чекали Росію з 2014 року: «В освобождённом Лисичанске люди с гордостью вывешивают на балконах российские флаги. - Они ждали Россию с 2014 года. И дождались», й тепер вони вільні «Вы свободны. Вы Дома, на Родине. Мы сильные и успешные. Мы вместе, всё будет хорошо», чим, фактично, збройну агресію Російської Федерації проти України висвітлюють як так зване «звільнення» території України, а саме міста Лисичанськ Луганської області як частини Росії «Вы свободны. Вы Дома, на Родине», «Они ждали Россию с 2014 года. И дождались», а також міститься побажання успіху та процвітання Росії «Да здравствует Россия». Таким чином, у вказаній публікації міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України як так зване «звільнення» території України як частини Росії «Вы свободны. Вы Дома, на Родине», «Они ждали Россию с 2014 года. И дождались».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_16 вподобав та умисно поширив, для доведення до інших користувачів вказаної соціальної мережі фотопублікацію користувача «ОСОБА_10» з дописом « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (гіперпосилання: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якій прославляються російські воїни « СЛАВА РУССКИМ ВОИНАМ! » як непереможні у бою з ворогом, глорифікуються учасники збройної агресії РФ проти України, наділивши їх такими властивостями: «И кричали враги потрясённые: «Может, русские заколдованы?! Их пронзишь мечом - а они живут! Их сожжёшь огнём - а они живут! Их сразишь стрелой - а они живут! Их сто раз убьешь - а они живут! А они живут - и сражаются!». Також на фотопублікації міститься зображення літери «Z» на військовій техніці як символу підтримки вторгнення РФ в Україну.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, з метою доведення до інших користувачів соціальної мережі «Одноклассники», насамперед з категорії друзів (всього - 101), поширив на сторінці у вказаній соціальній мережі за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 »,

котра належить останньому, фотопублікацію користувача « ОСОБА_9 » ( гіперпосилання: ІНФОРМАЦІЯ_18 ), де виправдовується збройна агресія Російської Федерації проти України шляхом її висвітлення як так званого «освобождение русских» на території України, яким українці, «скулящие «мы не просили нас освобождать», «запретили праздновать 9 мая и чтить своих героев, а вас: пиZдят и перевОспитыVают!», роблячи акцент на літерах «Z», «O», «V» як символів підтримки вторгнення РФ в Україну.

ІНФОРМАЦІЯ_19, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Київської області, висловив емоцію «Сумую» та умисно поширив на власній сторінці соціальної мережі «Однокласники» - « ОСОБА_4 » публікацію ( гіперпосилання : ІНФОРМАЦІЯ_6 ), користувача « ОСОБА_10 » та розміщена на особистій сторінці « ОСОБА_4 », вживаючи лексеми та висловлювання з позитивною конотацією «ЗАПОМНИМ ВСЕХ ПАВШИХ ГЕРОЕВ РОССИИ!», «героически погиб», «Посмертно старший лейтенант представлен к Ордену Мужества. Вечная память нашему ВОИНУ!» по відношенню до « ОСОБА_11 , старший лейтенант Вооруженных Сил России », як особи, яка за свої заслуги та подвиги представлена до «Ордену Мужества», чим героїзує, звеличує, прославляє « ОСОБА_11 , старший лейтенант Вооруженных Сил России», який «С весны 2022 года принимал участие в специальной военной операции на территории Украины», і, в свою чергу, глорифікує учасника збройної агресії російської федерації проти України.

Бажаючи представити збройну агресію російської федерації проти України, як боротьбу з нацистами та найманцями на Україні, таким чином, виправдовуючи збройну агресію РФ проти України як так звану боротьбу з нацистами й найманцями на Україні та наданням допомоги Донбасу, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Київської області, вподобав фотопублікацію ( гіперпосилання: ІНФОРМАЦІЯ_20 ), яка опублікована групою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та, в подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_10 поширив на особистій сторінці « ОСОБА_4 » для доведення до інших користувачів вказаної соціальної мережі, насамперед з категорії друзів (всього - 101), в якій міститься інформація, що на Донбасі сьогодні працюють та надають допомогу башкірські медичні працівники та будівельники «Сегодня там работают башкирские врачи, медсестры, строители. Помогают созидать и восстанавливать разрушенные города», але Донбасу необхідна й військова допомога, тому з Башкирії на Україну для боротьби з нацистами та найманцями у складі «группировки «Отважные» выдвинулся добровольческий батальон им. Генерала ОСОБА_12 «Батальон сформировали по инициативе организаций ветеранов боевых действий и патриотических движений».

Після цього, ОСОБА_4 поширив на власній сторінці соціальної мережі «Однокласники» - « ОСОБА_4 », публікацію з відеозаписом та дописом (гіперпосилання: ІНФОРМАЦІЯ_21), яка опублікована ІНФОРМАЦІЯ_10 користувачем «ОСОБА_13» та розміщена на особистій сторінці « ОСОБА_4 » для доведення до інших користувачів вказаної соціальної мережі, насамперед з категорії друзів (всього - 101), в якій міститься інформація, що місто Миколаїв незабаром буде звільнено російською федерацією (перед текстом міститься зображення зовні схоже на прапор РФ «Освобождение уже близко!») та, що підпілля Миколаїва добре робить та знає свою справу, надаючи всю необхідну інформацію відносно ситуації в місті: «Мы из русского города Николаева... Не знаю, кого там ищет ОСОБА_16, СБУ, все остальные черти, но НАШЕ СОПРОТИВЛЕНИЕ вполне нормально себя чувствует в Николаеве. Парни (и девушки) выполняют такую работу, что... Начинаешь насвистывать: "Наша служба и опасна и трудна..." Благодаря этим николаевцам мы прекрасно знаем, что происходит в городе. Иногда бывают заминки, но не часто, НАШИХ много. Они оказывают просто неожиданно большую помощь, по выявлению мест дислокации украинских нацистов, их техники и складов. Ежедневно фиксируются военные преступления, размещение артиллерии, военной техники и личного состава на территории школ, больниц, детских садов. Мы прекрасно знаем, кто и когда обстреливает Николаев. Мы знаем личные данные командиров расчётов, мы знаем откуда украинские нацисты стреляют по городу. Мы знаем где часто они бывают и туда прилетает, но тогда власти горестно вздыхают, показывая как злобный Путин пульнул десятком ракет в сарай бабы ОСОБА_17...», «… Мы знаем гораздо больше, чем знают городские власти. Нам известно, что по АДРЕСА_1 на крышу залез минометный расчёт из пяти нацистов. Ливень сегодня их спугнул... гля, опять вылезли. Николаевское подполье прекрасно знает свое дело. И пока черти носятся по квартирам и домам, кошмаря николаевцев проверками и повестками, НАШИ люди ни на секунду не останавливаются», отже ОСОБА_4 , збройну агресію російської федерації проти України, висвітлює, як так зване «освобождение русского города Николаева», таким чином, виправдовуючи збройну агресію РФ проти України.

¬¬29 березня 2023 року ОСОБА_4 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених

ч.ч.2, 3 ст. 436-2 КК України. Цього ж дня, ОСОБА_4 затримано в порядку

ст. 615 КПК України.

Як зазначено у клопотанні, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляд мережі Інтернет від 27.04.2022, від 16.05.2022 та від 15.08.2022, висновком експерта № 37 від 30.01.2023, відповіддю на доручення оперативного підрозділу, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення - вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в т.ч. шляхом розголошення іншим, не встановленим на даний час слідством співучасникам, інформації про хід досудового розслідування та приховування доказів їх злочинних дій.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому, просив клопотання задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, просили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України, цього Кодексу відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення - вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя зауважує, що зміст матеріалів кримінального провадження, які додано до клопотання, свідчить про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме:протоколами огляд мережі Інтернет від 27.04.2022, від 16.05.2022 та від 15.08.2022, висновком експерта № 37 від 30.01.2023, відповіддю на доручення оперативного підрозділу, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з певною ймовірністю може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_4 усвідомлює, що санкція ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_4 , знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дійшов переконання, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_4 участь у кримінальному правопорушенні, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт, як про це клопотали підозрюваний та його захисник, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі досудового розслідування виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи також і виховну мету застосування запобіжного заходу щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вбачає за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260,261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його вік, стан здоров`я, відсутність офіційного доходу та перебування на утриманні матері.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне визначити заставу в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 214 720,00 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 214 720,00 гривень, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 26 травня 2023 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Розмір застави визначити в межах 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 214 720,00 гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської ообласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено і підписано 03.04.2023 року.