Провадження № 1-кп/742/161/23
Єдиний унікальний № 742/3591/22
ВИРОК

іменем України

28 лютого 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000539 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смош Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого: 01 квітня 2004 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 18 січня 2011 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 127, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 15.10.2013 по відбуттю строку покарання; 13 листопада 2017 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Уманського міськрайонного суду від 10.02.2021 зараховано день за два з 07.09.2017 по 13.12.2017, звільнений по відбуттю покарання 01.06.2022,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, вчинив повторно злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 16 серпня 2022 року в денний час доби, точного часу не встановлено, перебуваючи із своїм знайомим ОСОБА_5 біля його будинку за адресою: АДРЕСА_3 , розпиваючи спиртні напої, попросив велосипед марки «Україна» модель 33-11, належний потерпілому. Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, отримав від потерпілого ОСОБА_5 велосипед марки «Україна» модель 33-11 та пообіцяв повернути того ж дня. У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 будь-яких дій на виконання домовленості не вчинив та привласнив на свою користь злочинним шляхом велосипед марки «Україна» модель 33-11, вартість якого згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №3424 від 10.12.2022 становить 1200 грн., чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, детально давши суду показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. Щиро розкаюється в скоєному, просить суд суворо не карати та не застосовувати покарання пов`язане з позбавленням волі. Збитки завдані злочином потерпілому відшкодував. Запевнив, що став на шлях виправлення, проживає в родині, яка його прихистила, з потерпілим примирився та перебуває у дружніх відносинах, вказав про недопущення такого в подальшому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, згідно його письмової заяви просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і його умисні дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, вчинив умисне кримінальне правопорушення, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується негативно, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» від 12 грудня 2022 року за №300, на обліку у лікаря -психіатра не перебуває, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 12 грудня 2022 року за №590, знаходиться на диспансерному обліку з 09.2017 року, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, який на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення, та зважаючи на позицію потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, завдані збитки відшкодовані в повному обсязі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду, і на суворості покарання не наполягав, і вважає, за можливе призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі, при цьому суд вважає, можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Крім того, у цій справі покарання суд призначає, в тому числі, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 634/609/15-к, де останній роз`яснив, що при обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, відповідно до якої, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.349, 370-371, 374 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження в олі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 2 роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1