Справа № 752/9965/20
Провадження № 1-кс/752/1806/23
У Х В А Л А

13.03.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015) ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , звернувся про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015) ОСОБА_6 .

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000039 від 18.03.2015 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 171, ч. 1 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 171, ч. 1 ст. 111КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 171, ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом Голови Служби безпеки України (далі по тексту - Голова СБ України) від 23.07.2004 № 1576-ос лейтенанта ОСОБА_6 (Б-006277) прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Службу безпеки України за підпунктом «в» пункту «10» та призначено за пунктом 43 по Головному управлінню Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим експертом вибухо-технічної лабораторії експертно-криміналістичної групи оперативно-технічного відділу з 31.07.2004. Із 20.07.2009 його призначено на посаду спеціаліста 1 категорії (експерта) Зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Головного управління СБ України в Автономній Республіці Крим, яку він обіймав до 25.04.2014

Вступаючи на військову службу до складу Служби безпеки України ОСОБА_6 урочисто присягнув на вірність Українському народові обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, а також присягнув ніколи не зрадити Українському народові.

У своїй діяльності як військовослужбовець Служби безпеки України ОСОБА_6 зобов`язаний керуватися Конституцією України, законом України «Про Службу безпеки України», вимогами чинного законодавства України та Статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. ст. 17, 65 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності, недоторканості покладається на Збройні Сили України. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 № 2229-ХІІ на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» від 24.03.19999 № 548-XIV до загальних обов`язків військовослужбовців віднесено необхідність виконання завдань оборони України, захисту її територіальної цілісності та недоторканості.

Враховуючи те, що між державами РФ та Україна починаючи з 19.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру і фактично із 20.02.2014 Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією територіями, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введеного в дію указом Президента України від 24.03.2014 № 339, розпорядження Голови Центрального управління Служби безпеки України від 24.03.2014 № 44, ОСОБА_6 у строк до 30.03.2014 повинен був прибути для подальшого проходження військової служби до Центрального управління Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 33.

Однак, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, військовослужбовцем Служби безпеки України та обіймаючи посаду спеціаліста 1 категорії (експерта) Зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ГУ СБ України в АР Крим, в порушення військової присяги, вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про Службу безпеки України", ст. 11 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України" і достовірно володіючи інформацією, що з 19.02.2014 почалася тимчасова окупація Російською Федерацією окремих територій України, в тому числі АР Крим та вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку встановленого Конституцією України, достовірно розуміючи, що здійснено силове захоплення ГУ СБ України у АР Крим, а також інших органів державної влади АР Крим, умисно не виконав розпорядження керівництва Служби безпеки України щодо зміни дислокації з АР Крим на м. Київ для подальшого проходження військової служби та виконання своїх службових обов`язків.

Тобто, ОСОБА_6 , свідомо з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, а також обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, у період з 20.02.2014 по 25.04.2014 прийняв рішення зрадити військовій присязі під час збройного конфлікту та перейти на бік ворога, а саме вступити на військову службу до підрозділів Федеральної служби безпеки Російської Федерації (далі - ФСБ РФ), яка безпосередньо причетна до організації та вчинення дій по захопленню та окупації території АР Крим і міста Севастополя.

Надалі, в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_6 , враховуючи його добровільну згоду на вступ до складу ФСБ РФ, призначено на посаду спеціаліста 1 категорії (експерта) «Зонального експертного сектору УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю» і таким чином сприяв укріпленню влади держави агресора.

Надалі, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду спеціаліста І категорії (експерта) Зонального експертного сектору "УФСБ Росії по Республіці Крим і місту Севастополю», діючи умисно за попередньою змовою із старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу незаконно утвореного органу «УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю» ОСОБА_7 та іншими не встановленими у ході досудового розслідування особами, достеменно розуміючи, що тимчасово окупована територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Розуміючи, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами чи особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Діючи умисно, в порушення ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 (далі по тексту ? Конвенція від 04.11.1950), ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, від 16.12.1966, ст. 233 КПК України, ст.ст. 1, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII ( в редакції станом на 04.03.2015) на підставі постанови судді незаконно утвореного «Київського районного суду міста Сімферополя» від 27.02.2015 про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 13.03.2015 незаконно проникли до житла ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , провели обшук з погрозою застосування насильства.

Так, маючи при собі предмети, схожі на вогнепальну зброю, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_7 та іншими не встановленими слідством особами, 13.03.2015 близько 07 год. 00 хв., незаконно проникли до квартири АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, всупереч волі власників житла в цей же день, у присутності власників квартири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та понятих, незаконно провели обшук вказаної вище квартири починаючи з 07 год. 00 хв. до 08 год. 25 хв., знайшли та вилучили комп`ютерну техніку, флеш накопичувач та документи, які належали ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

Крім того, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_7 та іншими не встановленими слідством особами, висували незаконні вимоги щодо надання фактично відсутніх у володінні речей та документів, погрожували застосуванням насильства у разі опору або непокори шляхом залякування власників житла ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про застосування до них насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, яка була сприйнята останніми як реальна.

Крім того, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду спеціаліста І категорії (експерта) Зонального експертного сектору "УФСБ Росії по Республіці Крим і місту Севастополю», діючи умисно за попередньою змовою із старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу незаконно утвореного органу «УФСБ Росії по Республіці Крим і м. Севастополю» ОСОБА_7 та іншими не встановленими слідством особами, достеменно розуміючи, що тимчасово окупована територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є невід`ємною частиною території України. А також те, що на неї поширюється дія Конституції та законів України і будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами чи особами є недійсним й не створює правових наслідків.

Діючи в порушення вимог ст. 34 Конституції України, ст.ст. 2, 24 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ (в редакції станом на 02.03.2014), ст. 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» від 16.11.1992 № 2782-ХІІ (в редакції станом на 19.04.2014), ст.ст. 1, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII ( в редакції станом на 04.03.2015) у період часу з 27.02.2015 по 13.03.2015 вчинили умисні дії, спрямовані на переслідування журналіста за виконання професійних обов`язків, за критику.

Достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упродовж 2014 - 2015 років працювала журналістом та обіймала посади кореспондента онлайн видання «Центр журналістських розслідувань», «Агрументы Недели Крым», проекту «Крим.Реалії», та під час своєї діяльності професійно збирала, одержувала, створювала інформацію і займалася підготовкою публікацій про порушення прав людини у Криму, зокрема: про зловживання з боку представників окупаційної влади Криму, про події, пов`язані із захопленням Росією Автономної Республіки Крим, про опір проукраїнської частини населення півострову російським окупантам, про захоплення російськими військами українських військових частин у Криму, підприємств, установ, організацій, про події, що передували проведенню Росією незаконного «референдуму» та його наслідків, про участь представників органів державної влади та місцевого самоврядування АР Крим у організації проведення цього «референдуму», їхньої ролі в окупації Криму з метою її поширення на невизначене коло осіб через інформаційні агентства та мережу Інтернет.

А також те, що у зв`язку із публікацією ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті онлайн видання «Центр журналістських розслідувань» статті ОСОБА_11 під назвою «Волонтеры батальона «Крым» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо неї розпочато кримінальну справу № за ст. 280.1 КК РФ (Публичные призывы к осуществлению действий, направленых на нарушение территориальной целосности Российской Федерации) та будучи одним із спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні, свідомо бажаючи перешкодити законній професійній діяльності журналіста, на підставі постанови судді незаконно утвореного «Київського районного суду міста Сімферополя» від 27.02.2015 маючи при собі предмети, схожі на вогнепальну зброю, 13.03.2015 близько 07 год. 00 хв. умисно, незаконно проникли до квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , де у присутності понятих, власників квартири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 незаконно провели обшук у період часу починаючи з 07 год. 00 хв. до 08 год. 25 хв., в ході якого вилучили речі та документи, які належали особисто ОСОБА_11 і могли бути пов`язані із здійсненням нею журналістської діяльності, а саме відшукано і вилучено комп`ютерну техніку, флеш накопичувач, документи, які належали ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

23.02.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України у спосіб, передбачений КПК України, а саме шляхом направлення на електронну пошту його місця роботи - так званої «УФСБ России по Республике Крым и городу Севастополю».

26.02.2018 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук у зв`язку із невстановленням місця перебування підозрюваного (останнє відоме місце перебування - Автономна Республіка Крим).

24.10.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000081 від 13.07.2022.

27.12.2022 постановою прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя кримінальні провадження № 0000039, 0000081, 0000082 об`єднані під єдиним номером 0000039.

22.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015).

На виконання доручень прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополя співробітниками ГУ СБ України в АР Крим та ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі були здійсненні спроби щодо встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 , однак встановлено, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Остання відома адреса фактичного мешкання: АДРЕСА_3 . Перевірочними заходами встановлено, що відповідно до ІТС «Гарт-1» підозрюваний ОСОБА_6 за останні п`ять років не виїжджав з ТОТ АР Крим до материкової частини України.

Підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово викликався у СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі та до прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя у встановлений законом порядок, зокрема шляхом розміщення повісток на сайті Офісу Генерального прокурора України, та черговому випуску газети «Урядовий кур`єр», останній раз на 20.02.2023, 21.02.2023, 22.02.2023 з метою проведення слідчих (розшукових) дій, а також процесуальних дій, у тому числі для вручення повідомлення про нову та зміну раніше повідомленої підозри.

Проте, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого управління та прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

26.02.2018 постановою слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_12 . ОСОБА_6 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 18.03.2015 зупинено.

У подальшому досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні неодноразово відновлювалось та зупинялося, останній раз зупинено 22.02.2023 постановою прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Згідно відповіді начальника відділу кримінальної поліції ГУНП в АР Крим та м. Севастополі від 28.02.2018 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває у розшуку за Печерським УП ГУНП в м. Києві, ОРС «Розшук» № 06018 від 29.02.2016 у кримінальному провадженні № 0000071 від 15.07.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Посилаючись наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на наявність обгрунтованої підозри, ризики, передбачені ст.177 КПК України, тяжкість злочину, вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, які не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Також прокурор зазначила, що оскільки підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, зареєстрований там, має постійне місце роботи і після анексії Криму не перетинав кордон України та не переїхав на контрольовану територію, вона просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою у відсутність підозрюваного.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки він не зміг узгодити позицію захисту зі своїм підзахисним, а також зазначив, що матеріали клопотання не містять належних доказів, що ОСОБА_6 був у належний спосіб повідомлений про підозру та необхідність явки до слідчого.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000039 від 18.03.2015 за підозрою ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 171, ч. 1 ст. 111 КК України, за підозрою ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 171, ч. 1 ст. 111КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 171, ч. 1 ст. 111 КК України.

23.02.2018 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України у спосіб, передбачений КПК України, а саме шляхом направлення на електронну пошту його місця роботи - так званої «УФСБ России по Республике Крым и городу Севастополю».

26.02.2018 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук у зв`язку із невстановленням місця перебування підозрюваного (останнє відоме місце перебування - Автономна Республіка Крим).

24.10.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000081 від 13.07.2022.

27.12.2022 постановою прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя кримінальні провадження № 0000039, 0000081, 0000082 об`єднані під єдиним номером 0000039.

22.02.2023 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015).

На виконання доручень прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополя співробітниками ГУ СБ України в АР Крим та ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі встановлено, що ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Остання відома адреса фактичного мешкання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ІТС «Гарт-1» підозрюваний ОСОБА_6 за останні п`ять років не виїжджав з ТОТ АР Крим до материкової частини України.

ОСОБА_6 викликався у СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі та до прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя у встановлений законом порядок, зокрема шляхом розміщення повісток на сайті Офісу Генерального прокурора України, та черговому випуску газети «Урядовий кур`єр», останній раз на 20.02.2023, 21.02.2023, 22.02.2023 з метою проведення слідчих (розшукових) дій, а також процесуальних дій, у тому числі для вручення повідомлення про нову та зміну раніше повідомленої підозри, однак за викликом не з`явився.

26.02.2018 постановою слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_12 ОСОБА_6 оголошено у розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 18.03.2015 зупинено.

У подальшому досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні зупинялося, останній раз зупинено 22.02.2023 постановою прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Згідно відповіді начальника відділу кримінальної поліції ГУНП в АР Крим та м. Севастополі від 28.02.2018 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває у розшуку за Печерським УП ГУНП в м. Києві, ОРС «Розшук» № 06018 від 29.02.2016 у кримінальному провадженні № 0000071 від 15.07.2015 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Ст.слідчий СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_13 звернулась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу відноно підозрюваного ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

В силу положень ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Оскільки відповідно до даних, наданих органом досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території АР Крим, де має посійне місце проживання, роботи та не перетинав кордон на материкову територію України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання у його відсутність.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.

Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015) КК України, що підтверджується наступними доказами:

- копією протоколу обшуку від 13.03.2015, який проведено в квартирі ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 13.08.2015;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.08.2015;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 26.08.2015;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 01.02.2023;

- протоколами оглядів цифрової інформації, розміщеної на сайтах онлайн-видань, засобів масової інформації, які свідчать про вчинення окупаційними правоохоронними органами на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим обмежень професійних прав та свобод журналістів, в тому числі ОСОБА_11 , порушення недоторканості її житла тощо,

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості даних доказів для підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має постійне місце проживання в АР Крим, що є тимчасово окупованою територією, є колишнім працівником правоохоронних органів України, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оцінюючи в сукупності встановлені у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, вважаю, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки вони не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти існуючим ризикам та дієвість кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі ст.183 КПК України. зважаючи, що ОСОБА_6 перебуває на території АР Крим, що є тимчасово окупованою територією, суд не визначає розмір застави.

Після затримання підозрюваного він не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження повинен бути доставлени до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу за участю підозрюваного.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015), ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 (в редакції статті на 19.04.2014), ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 (в редакції статті на 08.03.2015), ч. 2 ст. 171 КК України (в редакції статті на 08.03.2015), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 .

Після затримання підозрюваного не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя