Справа № 203/607/23
Провадження № 1-кп/0203/469/2023
В И Р О К

іменем України

16 лютого 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 29.11.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-31.01.2018 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання у виді 8 місяців позбавлення волі за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2017 року та до відбуття остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці, звільнений за відбуттям покарання 15.01.2020 року;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, знову скоїв аналогічний корисливий злочин.

Так, 28.11.2022 року близько 13.00 години у ОСОБА_4 , який знаходився на АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на вчинення повторного заволодіння чужим майном шляхом обману. Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 обрав об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_5 .

Після чого, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, переконав потерпілого ОСОБА_5 передати йому мобільний телефон Lenovo А5000.

При цьому, потерпілий ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, помиляючись про дійсні наміри ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №2 на пл. Старомостовій у м. Дніпро, передав ОСОБА_4 мобільний телефон Lenovo А5000 та через деякий час, після того як ОСОБА_4 відійшов від потерпілого на декілька метрів, останній втратив його з поля зору.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном Lenovo А5000, шляхом обману та з місця вчинення злочину зник разом із викраденим майном, після чого розпорядився ним на власний розсуд, а саме шляхом закладу до ломбарду ПТ «Ломбард» Онікс», чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1360 грн. 00 коп.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, визнав повністю, підтвердив всі обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному кається, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про розгляд справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що його характеризують, та доказів щодо речових доказів та процесуальних витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, не одружений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, при цьому останню обставину на підставі ст.66 КК України суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховується те, що останній раніше неодноразово судимий, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілий в своїй заяві вказав про відсутність будь-яких претензій як матеріального, так і морального характеру до обвинуваченого та зазначив, що не наполягає на призначенні суворого покарання ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання слід призначити у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.190 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбуття призначеного покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Уданому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №7117-22 від 09.01.2023 року в сумі 755 грн.08 коп.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №7117-22 від 09.01.2023 року в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 08 копійок;

Речові докази:

-мобільний телефон Lenovo А5000, білого кольору, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю у останнього;

-оптичний диск DVD-R 4,7 GВ з відеозаписом від 28.11.2022, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000772, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1