Справа № 296/5077/22
Вирок
Іменем України

08 листопада 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000152 від 05.07.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кукільня Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, працюючий неофіційно, одруженого, на утриманні має трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022 року на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 р у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації.

Цього ж дня солдата ОСОБА_5 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

05.04.2022 року наказом командувача Десанстно штурмових військ Збройних Сил України №32-РС ОСОБА_5 направлено для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

12.04.2022р. відповідно до наказу №9 командира військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_5 , який прибув з військової частини НОМЕР_1 та перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пропозиції щодо введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях на розгляд Президентові України подає Рада національної безпеки і оброни України.

У разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, підлягає негайному оголошенню через засоби масової інформації або оприлюдненню в інший спосіб.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Верховна Рада України збирається на засідання у дводенний строк без скликання та розглядає питання щодо затвердження указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у порядку, встановленому Конституцією України та Регламентом Верховної Ради України.

У разі оголошення указу Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях керівники органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності зобов`язані сприяти негайному прибуттю народних депутатів України на засідання Верховної Ради України та здійсненню їхніх повноважень.

Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України, офіційно оприлюднюється разом із законом щодо затвердження такого указу Президента України та набирає чинності одночасно з набранням чинності таким законом.

Воєнний стан на всій території України або в окремих її місцевостях припиняється після закінчення строку, на який його було введено.

До закінчення строку, на який було введено воєнний стан, та за умови усунення загрози нападу чи небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, Президент України може прийняти указ про скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях, про що має бути негайно оголошено через засоби масової інформації.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022р.

14.03.2022 року у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 18.03.2022р.

18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 21.04.2022р.

17.05.2022 року Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22.05.2022р.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного стану. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація комплекс заходів, спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України. Тобто, воєнний стан в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №64/2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022р. та продовжено востаннє 17.05.2022р. Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджено Законом України від 22.05.2022р., що станом на 30.05.2022 р припинено або скасовано не було.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, відповідно до вимог ст. ст. 11,16, 40, 49, 128,200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11,16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 30.05.2022 року близько 08 год 30 хв самовільно залишив тимчасове розташування взводу технічного забезпечення 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 01 серпня 2022 року, коли прибув до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54, чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності в розташуванні взводу технічного забезпечення 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_2 та у військовій частині НОМЕР_2 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами місця служби та військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. В судовому засіданні дав показання, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення. Пояснив, що 24.02.2022р. був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації. 05.04.2022р. наказом командувача ДШВ направлений для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Напередодні події мав проблеми зі здоров`ям (біль в руці, яка розпухла), був на лікуванні в лікарні с. Сінгури, з подальшим перебуванням його у шпиталі в м. Житомир, де був неофіційно. У шпиталі йому надали час терміном один місяць на звільнення, про що він повідомив командира. В подальшому, знаходився вдома в с. Нехворощ, без дозволу командування, не переховувався. 01 серпня 2022 року з`явився до другого слідчого відділу ТУ ДБР. У вчиненому розкаюється.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, і ці умисні дії кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчиненого в умовах воєнного стану (крім строкової служби).

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено. В якості пом`якшуючих обставин суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_5 має молодий вік, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його соціальні зв`язки одружений, має трьох малолітніх дітей (одна дитина має інвалідність), працює неофіційно, думку прокурора, враховуючи висновок органу пробації про середній рівень ризику вчинення повторного правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, проте із встановленням іспитового строку.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речові докази, судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, без згоди даного органу не виїжджати за межі України.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1