У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді заяву ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 07.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження № 0000247 від 07.09.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявив клопотання про скасування арешту майна та надання дозволу на транспортування автомобіля марки ВАЗ-2107, р.н.з. НОМЕР_1 , зі штраф майданчику Ужгородського РУП на його особисте подвір`я у смт. Середнє Ужгородського району, яке мотивував тим, що всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем проведені. Відповідно до висновку судової експертизи автомобіль повністю знищений і відновленню не підлягає. Автомобіль знаходиться під відкритим небом та іржавіє, що ускладнює можливість у подальшому продати його хоча б на запчастини.

Потерпіла ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 не заперечили проти задоволення заяви .

Прокурор ОСОБА_3 залишив вирішиння заяви потерпілого на розсуд суду.

Заслухавши заяву потерпілого ОСОБА_5 , думку інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2018 року накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ-2107, р.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні № 0000247 від 07.09.2018 року.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Лекіч проти Словенії», заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018 року).

З огляду на те, що сторона обвинувачення, за клопотанням якої було накладено відповідний арешт, під час розгляду клопотання проти його скасування не заперечувала.

Враховуючи вказану позицію прокурора та виходячи з принципу диспозитивності, суд вважає, що подальший арешт зазначених речей більше не виконує тих завдань, для реалізації яких сторона обвинувачення зверталась з клопотанням про його накладення, а тому приходить до переконання , що відпала потреба в застосуванні арешту на автомобіль марки ВАЗ-2107, р.н.з. НОМЕР_1 , у зв"язку з чим заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-174,369,372, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Накладений, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2018 року у справі № 308/10259/18, арешт на автомобіль марки ВАЗ-2107, р.н.з. НОМЕР_1 скасувати.

Автомобіль марки ВАЗ-2107, р.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на штраф майданчику Ужгородського ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути володільцю - ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1