Справа № 944/4714/22
Провадження №1-кс/944/1093/22
про скасування арешту майна
02.12.2022 рокум.Яворів

03.10.2022 ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 від 30.04.2022 та одну пару ключів, які належать ОСОБА_5 у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном. Заявник стверджує, що даний автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі його сліди, не набутий злочинним шляхом, не є об`єктом кримінально-правових дій, а тому не відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Автомобіль було вилучено протоколом огляду від 30.09.2022, мета вказаної слідчої дії досягнута. ОСОБА_5 у кримінальному провадженні перебуває у статусі свідка. Також представник заявника зазначає, що ОСОБА_5 є особою з інваліднітю 2 групи, проживає у сільській місцевості, має на утриманні троє малолітніх дітей, у час війни та пандемії коронавірусу транспортинй засіб їй необхідний. Враховуючи наведене, просить клопотання задовольнити, скасувати арешт майна на транспортний засіб марки BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 від 30.04.2022 та одну пару ключів.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки даний автомобіль є засобом вчинення злочину, досудове розслідування триває, потреба у арешті майна не відпала, зазначила, що в подальшому з транспортним засобом можуть проводитись слідчі дії.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Постановою слідчого СВ Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 30.09.2022 вищенаведені вилучені речі визнано речовими доказами у межах даного кримінального провадження.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.
Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яким встановлена відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені способом, небезпечним щодо життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.
Санкція ч.2 ст.332 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю на строк до 3 років без конфіскації майна.
Як вбачається із наданих суду матеріалів, у ній відсутні відомості про причетність ОСОБА_5 як суб`єкта кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
Крім того, слідчий суддя враховує те, що автомобіль «BMW X5» був оглянутий слідчим, всі кошти та документи з автомобіля були вилучені. Під час огляду автомобіля 30.09.2022 та в подальшому слідчий міг відібрати з його салону та поверхні автомобіля всі необхідні біологічні, хімічні та запахові зразки. Слідчий не виносив жодної постанови про використання арештованого, належного ОСОБА_5 , автомобіля «BMW X5» у проведенні тих чи інших, призначених слідчим експертиз. Оскільки цей автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, то в його використанні в експертизах немає жодної потреби.
Слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника про те, що відпала потреба у вказаному арешті автомобіля, оскільки жодних слідчих дій з вказаним транспортним засобом не проводиться.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Як вбачається із ухвали слідчого судді від 03.10.2022, при накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, слідчий суддя виходив з ризиків відчуження та необхідності збереження як речового доказу.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника на користування автомобілем, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного транспортного засобу його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування таким його власником відпала.
Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.
Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що на даний час не змінилися підстави, наведені в ухвалі слідчого судді від 03.10.2022, досудове розслідування в кримінальному провадженні не завершено, обставини, які слугували підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не змінилися, арешт на майно накладено обґрунтовано. Однак, слідчий суддя не вбачає підстав для подальшої заборони законному власнику майна користуватися належним йому транспортним засобом.
Крім того, будь-яких доказів, які б вказували слідчому судді на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, під час розгляду клопотання, надано не було.
Беручи до уваги, що законний власник транспортного засобу просить повернути такий на відповідальне зберігання з можливістю подальшого його використання, на даний час транспортний засіб оглянутий експертами, а тому слідчий суддя вважає за можливе повернути транспортний засіб законному власнику з правом користування, без права його розпорядження та відчуження.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 131, 132, 171, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт в частині користування автомобілем марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору, свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 від 30.04.2022 та одну пару ключів власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 03.10.2022, справа №944/4714/22, передавши даний автомобіль власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, з правом користування вказаним транспортним засобом та без права його розпорядження та відчуження.
Попередити ОСОБА_5 про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо автомобіля, він може нести кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1