Справа № 761/1098/23
Провадження № 1-кс/761/1180/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на тримання під вартою у порядку ст. 206 КПК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_3 , щодо його тримання під вартою.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що вироком Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

У подальшому засуджений ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного суду з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на таке оскарження.

У зв`язку з тим, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2021 клопотання засудженого ОСОБА_3 задоволено, останньому поновлено строк оскарження вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010.

Вважаючи наведене підставою, що зупиняє виконання вироку від 15.07.2010, захисник наполягав на незаконності тримання ОСОБА_3 під вартою та просив негайного звільнення його останнього з-під варти на підставі ст. 206 КПК України.

Вивчивши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Статтею 206 КПК передбачено, що слідчий суддя повинен зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вказаний обов`язок у слідчого судді виникає у разі, якщо наявні відомості, що створюють обґрунтовану підозру про перебування в межах територіальної юрисдикції суду особи, позбавленої свободи, за відсутності відповідного судового рішення.

У силу ч.3 ст. 206 КПК за рішенням слідчого судді позбавлена свободи особа звільняється, якщо не буде надане судове рішення або не будуть доведені інші правові підстави для позбавлення громадянина свободи.

Наведене свідчить, що перевірка законності перебування особи у місцях несвободи має бути проведена слідчим суддею у разі, коли виникає необхідність з`ясування наявності судових рішень про застосування до певного громадянина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строку тримання під вартою, призначення покарання у виді позбавлення волі або ж інших правових підстав для тримання особи у слідчому ізоляторі.

Обов`язковою умовою проведення такої перевірки є достатні дані, що жодне з зазначених судових рішень щодо такої особи судом не ухвалювалось.

Водночас, як вбачається з вироку Апеляційного суду Київської області від 15.07.2010 (справа № 1-13/10) ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 147, ч. 4 ст. 187, п. 3, 6, 9, 12 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином, ОСОБА_3 утримується в умовах ізоляції на підставі чинного рішення суду, що є безумовною правовою підставою для його утримання засудженого в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Зазначений висновок має наслідком відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою у порядку ст. 206 КПК Українивідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1