Справа № 352/1269/22
Провадження № 1-кп/352/236/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000122 від 27 червня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого :

вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2022 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 301, ч.3 ст. 301 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Законом України «Про захист суспільної моралі» (далі - Закону) № 1296-IV від 20 листопада 2003 року (з послідуючими внесеними змінами і доповненнями) встановлюються правові основи захисту суспільства від розповсюдження продукції, що негативно впливає на суспільну мораль.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону визначено, що порнографія - вульгарно-натуралістична, цинічна, непристойна фіксація статевих актів, самоцільна, спеціальна демонстрація геніталій, антиетичних сцен статевого акту, сексуальних збочень, зарисовок з натури, які не відповідають моральним критеріям, ображають честь і гідність людини, спонукаючи негідні інстинкти.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону визначено, що виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються.

12 вересня 2021 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на фіксування за допомогою засобів фото- та відеофіксації статевих зносин із ОСОБА_5 , і подальше розповсюдження виготовленої при цьому фото- та відеопродукції у всесвітній мережі Інтернет.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення фото- та відеопродукції статевих актів, та їх подальшого розповсюдження відвідувачам спеціалізованих сайтів всесвітньої мережі Інтернет, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 використовуючи свій мобільний телефон марки «Huawei Р smart Z», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснював доступ до всесвітньої мережі Інтернет, у період часу з 12 вересня 2021 року по 10 квітня 2022 року, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_5 , яка не була обізнаною у злочинних намірах ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, умисно виготовив та зберігав у вказаному вище власному мобільному телефоні 7 відеофайлів із назвами:«480Р_2000К_405538861.mp4»,«480Р_2000К_404142681.mр4»,«480Р_2000К_404184311.mp4»,«480Р_2000К_404521841.mp4»,«480Р_2000К_406285401.mp4»,«480Р_2000К_406233511 .mp4», «480Р_2000К_405537671 .mp4». Дані відеозаписи, відповідно до висновку судової мистецтвознавчої експертизи належать до файлів порнографічного характеру.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, використовуючи свій мобільний телефон марки «Huawei Р smart Z», ІМЕI1: НОМЕР_1 ,ІМЕІ2: НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснював доступ до всесвітньої мережі Інтернет, у період часу з 12 вересня 2021 року по 10 квітня 2022 року, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , за участі ОСОБА_5 , яка не була обізнаною у злочинних намірах ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, повторно виготовив 2 фото файли із назвами: «(m=е-yaaGqaa)(mh=9NMqZi75Snc8axDM)original_816647761.jpg»,«(m=е-yaaGqaa) (mh=WalmSln XZ TJEAwQY)original_81523984.jpg». Дані фотофайли, відповідно до висновку судової мистецтвознавчої експертизи належать до файлів порнографічного характеру.

У подальшому, ОСОБА_4 , у період часу з 12 вересня 2021 року по 10 квітня 2022 року, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_2 , використав свій мобільний телефон марки «Huawei Р smart Z», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який через всесвітню мережу Інтернет, зареєструвався під профілями « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » на веб-ресурсі з доменним іменем ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подальшого розповсюдження фото- та відеопродукції порнографічного характеру.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч моральним засадам суспільства, та в порушення вимог ст. ст. 2, 6 Закону України «Про захист суспільної моралі» та ст. ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, які посягають на суспільні відносини та забезпечують основні принципи суспільної моральності у сфері статевих стосунків», повторно використав свій мобільний телефон марки «Huawei Р smart Z», ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснював доступ до всесвітньої мережі Інтернет та у період часу з 12 вересня 2021 року по 10 квітня 2022 року вивантажив на веб-ресурс з доменним іменем ІНФОРМАЦІЯ_2 у профіль «NikaTrash» та «Slavian77», 7 відеофайлів із назвами:«480Р_2000К_405538861.mp4»,«480Р_2000К_404142681.mp4», «480Р_2000К_404184311.mp4»,«480Р_2000К_40452184.mp4», «480Р_2000К_406285401.mp4», «480Р_2000К_406233511.mp4», «480Р_2000К_405537671.mp4» та 2 фотофайли із назвами: «(m=e-yaaGqaa)(mh=9NMqZi75Snc8axDM)original_816647761.jpg»,«(m=e-yaaGqaa)(mh=Wal mSlnXZTJEAwQY)original_81523984.jpg», і тим самим вчинив розповсюдження вказаної фото- та відеопродукції невизначеному колу осіб.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 301, ч.3 ст. 301 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно на свій власний мобільний телефон зробив декілька фото та відео порнографічного характеру, на якому були зображені він з співмешканкою. Згодом він самостійно вирішив викласти вказані фото і відео в Інтернет. Після виявлення працівниками поліції, відразу дав визначальні провину показання, активно сприяв слідству. Вказані фото і відео були ним видалені з мережі. У вчиненому розкаюється, просив суд не призначати йому суворого покарання.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням матеріалів, що характеризують особи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 301 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання, розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, а також за ч. 3 ст. 301 КК України, як незаконне виготовлення, зберігання, розповсюдження відеопродукції та зображень порнографічного характеру, вчинених повторно.

Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_4 і чи повинен він його відбувати, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, ОСОБА_4 вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, до вчинення вказаних злочинів судимостей не мав, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Окрім того, судом при призначенні покарання, безперечно враховуються умови, спосіб та обстановка вчинення обвинуваченими злочинів. Так, фото та відео порнографічного характеру були виготовлені ОСОБА_4 зі згоди співмешканки, але виклав в інтернет їх він з власної ініціативи. Після виявлення працівниками поліції, відразу дав визначальні провину показання, активно сприяв слідству. Вказані фото і відео були ним видалені з мережі.

Крім того, визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Окрім всього вище наведеного, судом також враховуються висновки досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , відповідно до яких беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, також середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Враховуючи всі обставини, які мають бути враховані при призначенні остаточного покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, йому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.ч. 2, 3 ст. 301 КК України, яке він, відповідно до положень ст.75 КК України, має відбувати з випробуванням з іспитовим строком, оскільки виправлення обвинуваченого, на думку суду, можливо без відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Окрім того, враховуючи, що вчиненні ОСОБА_4 правопорушення мали нерегулярний, епізодичний характер, суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Також враховуючи, що дані кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_4 до повного відбування покарання за вироком Тисменицького районного суду від 09 серпня 2022 року, остаточне покарання необхідно йому призначити на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 1029,72 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301 та ч.3 ст.301 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 301 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 3 ст. 301 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 серпня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю три роки.

Згідно з ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави, на залучення експерта, а саме за висновок судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/123-22/4733-МЗ від 30.05.2022 в розмірі 1029 грн. 72 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 10 травня 2022 року.

Речові докази: СД диски залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільні телефони марки «Хуавей», «Айфон 6», «Хуавей смарт Z», USB-флеш накопичувач чорного кольору «Microdrive», карту пам`яті «Sony 8Mb», штатив сірого кольору і штатив чорного кольору, що зберігаються в камері зберігання речових доказів конфіскувати в дохід держави; три фалоімітатора, анальну пробку і нашийник - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_8