Справа № 638/4873/21
Провадження №1-кп/638/628/23

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження з обвинувальним актом № 0000046 від 07.01.2021 у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Харків, громадянина України, українця, військовозобов`язаного, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, не працюючого, волонтера ГО «Захист заради перемоги», який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

підсудного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 06 січня 2021 року, близько 22:00 години перебував біля новорічної ялинки, встановленої напроти будинку № 6, розташованого на майдані Свободи у Шевченківському районі м. Харкова, де між ним та раніше йому незнайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раптово виник конфлікт на грунті особистих неприязних стосунків, який згодом переріс у бійку.

Під час подальшого конфлікту з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у підсудного ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заподіяння останнім тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_10 та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, підсудний ОСОБА_4 , відчуваючи щодо останніх особисту неприязнь у зв`язку з виниклою конфліктною ситуацією, діючи умисно, розуміючи, що його дії та їх наслідки можуть нести небезпеку для життя та здоров`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , озброївшись піднятим з землі на місці сварки ножем та утримуючи його у лівій руці, почергово наніс ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по одному удару вказаним ножем в область живота, чим заподіяв їм тілесні ушкодження, а саме : ОСОБА_10 - проникаюче колото-різане поранення живота в верхньому відділі ліворуч із ушкодженням за ходом ранового каналу великого сальника, тонкої кишки та її брижейки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння; ОСОБА_11 - проникаюче колото-різане поранення живота в верхньому відділі ліворуч із ушкодженням за ходом ранового каналу тонкої кишки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченому ст. 121 ч. 1 КК України визнав повністю, при цьому показав, що дійсно, при вищевказаних в обвинувальному акті обставинах, він 06.01.2021, близько 22:00 разом з родиною перебував біля новорічної ялинки, розташованої на площі Свободи у м. Харкові, де між ним та раніше йому незнайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раптово виник конфлікт на грунті особистих неприязних стосунків, який згодом переріс у бійку. В процесі конфлікту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вели себе агресивно, ОСОБА_10 вдарив його по обличчю, від чого він впав на землю, де йому нападники продовжували наносити удари. При цьому в руці у ОСОБА_11 був ніж, яким він не намагався наносити йому удари та ним не погрожував. Під час конфлікту ніж впав на землю, він його підібрав та тримаючи у лівій руці, почав ним розмахувати, а потім не прицільно наніс ножем ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по одному удару в область живота, тим самим заподіявши поранення, після чого кинув ніж на землю. Умислу на вчинення вбивства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мав, удари ножем наносив не прицільно, у зв`язку з тим, що ініціатором конфлікту були зазначені особи, які своїми неправомірними діями спровокували подальші події, однак розумів можливість поранення життєво-важливих органів людини. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиро кається. Матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 відшкодував у добровільному порядку в повному обсязі.

Оскільки підсудний ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 зазначив, що ініціатором конфлікту були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та саме останні, своїми діями спровокували подальші події.

Суд вважає, що хоча у судовому засіданні і встановлено, що саме дії ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спровокували виникнення зазначеної ситуації, яка стала причиною скоєння підсудним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, однак вибраний ним спосіб вирішення конфліктної ситуації є завідомо злочинним, так як при даних обставинах підсудний ОСОБА_4 діяв умисно та цілеспрямовано, з метою заподіяння зазначеним особам тілесних ушкоджень, саме у вибраний ним спосіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_4 за ст. 121 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення-злочину, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, на момент вчинення злочину працював, за останнім місцем праці характеризується позитивно, не працює у зв`язку з військовою агресією РФ проти України є волонтером громадської організації «Захист заради перемоги», на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має міцні сімейні та соціальні зв`язки, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 судом визнається щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_4 покарання, у межах санкцій ст. 121 ч. 1 КК України, з урахуванням приписів ст. 69-1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані які характеризують особу підсудного ОСОБА_4 , враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання підсудного, а саме : щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного, а також те, що він раніше кримінальні правопорушення не вчиняв та до кримінальної відповідальності не притягувався, першу судимість, позитивну характеристику за місцем праці, активну волонтерську діяльність в умовах військової агресії РФ проти України, наявність міцних сімейних та родинних зв`язків, перебування на утриманні малолітньої дитини, думку потерпілого ОСОБА_11 , який будь - яких претензій до підсудного не має та просив суд визначити йому міру кримінального покарання не пов`язану з ізоляцією від суспільства, наслідки протиправної діяльності підсудного, а також те, що ОСОБА_10 , на підставі приписів ч. 7 ст. 55 КПК України, відмовився надати заяву та письмову згоду про залучення його до провадження як потерпілого та не має до підсудного ОСОБА_4 будь - яких претензій, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Також, при призначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання, суд враховує те, що з моменту вчинення інкримінованого злочину, а саме з 06.01.2021 та по день ухвалення вироку по зазначеному кримінальному провадженні, дані про вчинення підсудним інших кримінальних правопорушень відсутні.

Зазначене свідчить про те, що підсудний ОСОБА_4 більш ніж два роки демонструє стабільну право слухняну поведінку у суспільстві, а відтак не може вважатись настільки суспільно небезпечним, що потребує реального відбування покарання.

У судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_4 , відповідно до приписів ст. 208 КПК України, був затриманий уповноваженою службовою особою - слідчим СВ 07.01.2021 за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 09.01.2021 у відношенні підсудного ОСОБА_4 , на час досудового розслідування, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання у певний період доби з покладенням відповідних обов`язків, у зв`язку з чим його було звільнено під - варти в залі суду.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 11.02.2021 скасовано ухвалу слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 09.01.2021, з застосуванням до ОСОБА_4 ,на час досудового розслідування, запобіжного заходу у виді тримання під вартоюв ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим його було взято під - варту в залі суду.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2021 у відношенні підсудного ОСОБА_4 , на час досудового розслідування був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з можливістю внесення застави у розмірі 45400 гривен.

05.03.2021 підсудний ОСОБА_4 був звільнений з під - варти з ДУ « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з внесенням визначеної ухвалою слідчого судді застави.

Таким чином, підсудний ОСОБА_4 в межах зазначеного кримінального провадження перебував під вартою з 07.01.2021 по 09.01.2021 та з 11.02.2021 по 05.03.2021 і утримувався в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 07.01.2021 по 09.01.2021 включно та з 11.02.2021 по 05.03.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У судовому засіданні встановлено, що визначена ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2021 сума застави у розмірі 45400 гривен, 04.03.2021 була внесена дружиною підсудного ОСОБА_4 - заставодавцем ОСОБА_13 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UА0006674, МФО 820172, , одержувач ТУ ДСА України в Харківській області, банк: Державна казначейська служба України м. Київ, у зв`язку з чим ОСОБА_4 05.03.2021 було звільнено з під варти.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_8 заявили клопотання про застосування приписів ч. 5 ст. 616 КПК України, а саме зарахування суми внесеної застави на спеціальний рахунок НБУ для цілей оборони України.

Також заставодавцем ОСОБА_13 надана суду письмова заява, щодо застосування приписів ч. 5 ст. 616 КПК України, а саме зарахування суми внесеної застави на спеціальний рахунок НБУ для цілей оборони України.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

При таких обставинах суд вважає за необхідне підсудному ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили, зміни запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених приписами ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне зобов`язати ТУ ДСА України в Харківській області перерахувати на підтримку Збройних Сил України заставу, внесену за підсудного ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2021 заставодавцем ОСОБА_13 в розмірі 45400 гривен, на спеціальний рахунок, відкритий в Національному банку України: (Банк: Національний банк України, МФО 30001, рахунок № UA0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу : на підтримку Збройних Сил України).

Потерпілим ОСОБА_11 заявлений цивільний позов до підсудного ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Під час судового розгляду кримінального провадження, ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 13.03.2023 задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_11 та залишено без розгляду його позов до підсудного ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з добровільним відшкодуванням підсудним ОСОБА_4 заподіяної ним потерпілому ОСОБА_11 матеріальної та моральної шкоди та відсутності у потерпілого до підсудного будь - яких претензій.

При проведенні судово-криміналістичної експертизи експертом державної спеціалізованої установи Харківським НДЕКЦ МВС України в Х/О були витрачені кошти в сумі 1307,6 гривен, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до приписів ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 18.01.2021, з метою збереження речових доказів, було накладено арешт на наступне майно : вилучений під час огляду місця події ніж, яким підсудний ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесне ушкодження, змиви речовини бурого кольору.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, зокрема ніж є знаряддям вчинення підсудним ОСОБА_4 злочину, змиви РБК були отримані внаслідок огляду місця події, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази : ніж, змиви РБК, які зберігаються у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Харківської області, - підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк покарання його попереднє ув`язнення в період з 07 січня 2021 року по 09 січня 2021 року включно та з 11 лютого 2021 року по 05 березня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання вироком законної сили, змінити обраний у відношенні засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених приписами ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із м. Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Зобов`язати ТУ ДСА України в Харківській області перерахувати на підтримку Збройних Сил України заставу, внесену за підсудного ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 04.03.2021 заставодавцем ОСОБА_13 в розмірі 45400 гривен, на спеціальний рахунок, відкритий в Національному банку України: (Банк: Національний банк України, МФО 30001, рахунок № UA0992708, , отримувач: Національний банк України, призначення платежу : на підтримку Збройних Сил України).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1307 гривен 60 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 18.01.2021 на наступне майно : ніж, змиви РБК.

Речові докази : ніж, змиви РБК, які зберігаються у камері зберігання речових доказів УЛМТЗ ГУ НП в Харківської області, - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1