В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000744 від 08 жовтня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, з корисливих мотивів, із прямим умислом, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , під час окупації м. Ізюм Харківської області, з боку збройних сил російської федерації, в період часу з 10.03.2022 по 20.03.2022 (більш точної дати встановити не надалося можливим), проходив повз станцію технічного обслуговування за адресою: АДРЕСА_3 . там же, діючи умисно та протиправно, з метою особистого використання та розпоряджання автомобілем, підійшов до автомобіля марки «Fiat» моделі «Ducato», з кузовом білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , вартістю 70500,00 (сімдесят тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та незаконно заволодів (вилучивши його всупереч волі власника), вказаним автомобілем, розпочавши рух шляхом запуску двигуна за допомогою ключа від вказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 почав користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «Fiat» моделі «Ducato».

Злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена працівниками поліції, які 08.10.2022 в період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 25 хв. виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_7 автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», з кузовом білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати зач. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувачений погодився з обвинуваченням, показав, що у вчиненому розкаюється. Вказав, що у березні місяці 2022 року у обідній час він проходив повз будівлю, де ремонтують машини, там було відкрито, після чого із цікавості зайшов у середину. У будівлі він побачив автомобіль, в якому були ключі, завів машину, відчинив ворота та виїхав. Ніякого відношення до цього автомобіля він не мав. Це було у період окупації. Далі він поїхав та займався своїми справами. Документи на автомобіль були всередині. Потім машина зламалась та стояла. Коли м. Ізюм звільнили, то приїхали і забрали автомобіль. Розуміє, що машина залишилась без нагляду, тому що через обстріли люди злякались та повиїжджали. Автомобіль він не намагався повернути. Мотив був отримати якийсь дохід.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що він є власником автомобіля. Перед війною його автомобіль потрапив у ДТП, тому перебував на СТО, залишилось пофарбувати кузов, але почалась війна. У квітні місяці він виїжджав з міста та заїжджав на СТО, автомобіля вже не було. Коли повернувся, то шукав автомобіль. Знайомі проходили повз двір обвинуваченого та побачили його автомобіль. На той час обвинувачений вже намагався продати його автомобіль. Його син заявив до поліції. Він думав, що автомобіль вкрали «рашисти». Автомобіль, коли він забрав, був поламаним, а кузов був подряпаний.

Також досліджено письмові докази, які надала сторона обвинувачення, зокрема характеризуючі матеріали на обвинуваченого. Також досліджено зміст досудової доповіді, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливе без його позбавлення волі.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини за ст. 289 ч. 1 КК України, активне сприяння встановленню істини. Щире каяття відсутнє, бо жодних відшкодувань матеріальної шкоди обвинувачений потерпілому не здійснив.

Обтяжуючі обставини за змістом обвинувального акту не зазначені та під час судового розгляду не встановлені.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 289 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи позицію прокурора та потерпілого, зокрема, прокурор просив застосувати положення ст. 75 КК України, враховуючи пом`якшуючі обставини справи, висновок органу пробації, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити його від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирається.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 755 грн. 12 коп., які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судової авто-товарознавчої експертизи.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 76 КК України забов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.

Речові докази:

- транспортний засіб автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», кузов білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ; свідоцтво про право на реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , згідно якого власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_8 ; ключі від автомобіля, передані ОСОБА_8 на зберігання залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1