П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,-

встановив:

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальна справа справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України

В судовому засіданні 06.02.2023 обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.02.2023 у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 було відмовлено на підставі ч. 2 ст. 49 КК України.

В судовому засіданні 07.03.2023 захисник обвинуваченого звернувся із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України. Клопотання обґрунтовував тим, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року було відступлено від правового висновку Об`єднаної палати, викладеного нею в постанові від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19 (провадження № 51-5464кмо20) щодо застосування положень ст. 49 КК України, згідно якої у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК України, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років проступку) є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Положеннями ст. 12 КК України передбачено класифікацію кримінальних правопорушень: кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, згідно статті 12 КК України є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК визначено як кримінальний проступок.

Згідно обставин обвинувального висновку, кримінальні правопорушення були вчинені 14 вересня 2008 року.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

З урахуванням зупинення провадження у кримінальній справі через ухилення обвинуваченого від слідства та суду, на даний час сплинули диференційовані строки, передбачені ст. 49 КК України, а тому, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття у зв`язку з цим кримінальної справи.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

В зв`язку із закриттям кримінальної справи з вказаних підстав, цивільний позов потерпілого підлягає залишенню без розгляду, що не обмежує його право звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 330 КПК України 1960 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.11-1, 248, 330 КПК України 1960 року, суд,-

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України закрити.

Речові докази у справі: медичні документи - залишити при справі.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1