ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1357/23 Справа № 185/603/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_7 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

представника уповноваженого

органу з питань пробації ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року клопотання начальника відділу №25 філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_9 задоволено та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного йому вироком Сватівського районного суду Луганської області від 31 березня 2021 року у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, а його притягнення до адміністративної відповідальності ще не свідчить про те, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення і ухиляється від відбування покарання, а кримінальне провадження стосовно нього закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам та направити клопотання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_7 в період іспитового строку притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (Далі - КК) та кримінальне провадження стосовно нього було закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Крім того зазначає, що під час дії іспитового строку ОСОБА_7 6 разів, тобто системно притягувався до адміністративної відповідальності та був підданий адміністративним стягненням, що додатково вказує на невиконання ним покладених вироком суду обов`язків, але попри це орган з питань пробації не застосував до нього письмового попередження.

Вказує, що раніше орган з питань пробації вже звертався до суду з аналогічним клопотанням в задоволення якого було відмовлено, однак після цього не вжив жодних заходів без надання будь-яких додаткових відомостей щодо місця знаходження самого засудженого, його особової справи, актуальних даних про наявність чи відсутність адміністративних правопорушень чи вчинення ним нових злочинів.

Більше того, Сватівським районним судом Луганської області в межах справи №426/11239/20 розглядалось питання про скасування ОСОБА_7 іспитового строку та направлення його для відбуття покарання за вироком суду, оскільки на останнього вже накладались письмові попередження ще в влітку 2021 року, а з мотивувальної частини ухвали видно, що ОСОБА_7 двічі не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме 20.07.2021 та 25.08.2021, однак в задоволенні такого подання було відмовлено через його передчасність, оскільки на момент розгляду справи судом ОСОБА_7 лише один раз притягувався до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, оскільки для цього відсутні як матеріальні так і процесуальні підстави.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити.

Представник уповноваженого органу з питань пробації заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, а ухвалу суду вважала законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просила залишити її без змін.

Судом першої та апеляційної інстанції вживались заходу для виклику засудженого ОСОБА_7 до зали суду, проте вони виявились безрезультатними, у зв`язку з чим проведення апеляційного провадження відбулось його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приймаючи рішення про задоволення подання органу пробації про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбуття покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, суд першої інстанції виходив з того, що органом з питань пробації не надано будь-яких матеріалів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 обов`язків, встановлених Законом або вироком суду, а тому, з огляду на фактичне закінчення іспитового строку, суд дійшов підстав про обґрунтованість подання та необхідність його задоволення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

За змістом ч.ч. 3-6 ст. 163 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК) у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до вимог розділу ІX п. 3 пп. 4-6 Наказу «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29.01.2019 № 272/5 до суду разом з клопотанням надсилаються особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання звільненим з випробуванням покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою.

У поданні зазначаються дата і зміст порушень, яких припустився звільнений з випробуванням, та заходи впливу щодо нього.

До вирішення судом питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання виконання судового рішення стосовно звільнених з випробуванням не припиняється, а документи, які надходять до уповноваженого органу з питань пробації стосовно такого звільненого з випробуванням, долучаються до копії клопотання.

Стосовно звільненого з випробуванням, який виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (що підтверджується вимогою), після закінчення іспитового строку до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає звільнений з випробуванням, надсилаються клопотання та його особова справа для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

У поданні зазначається інформація, що характеризує звільненого з випробуванням під час перебування на обліку, виконання ним обов`язків та індивідуального плану роботи.

З подання центру пробації вбачається, що вироком Сватівського районного суду Луганської області від 31.03.2021 ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладенням відповідних обов`язків за ст. 76 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Іспитовий строк для засудженого ОСОБА_7 закінчився 30 вересня 2022 року.

Відповіддю на вимогу від ОСК МВС України та даними управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Луганській області станом на 08.08.2022 у період строку випробування засуджений ОСОБА_7 був обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, однак кримінальне провадження стосовно нього було закрито судом на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Крім того, ОСОБА_7 протягом іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим Сватівський РВ ФДУ Центр пробації в Луганській області звертався до суду з поданням про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, однак ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 09 вересня 2021 року в задоволенні вказаного подання було відмовлено.

Після відмови суду у скасуванні іспитового строку, засуджений ОСОБА_7 ще 5 разів притягувався до адміністративної відповідальності.

В той же час, відповідно до абз. 3 п. 8 розділу IV Наказу Міністерства юстиції №272/5 Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, якщо декілька порушень виявлені одночасно, до засудженої особи застосовується одне попередження.

З огляду на ту обставину, що представником органу з питань пробації було одночасно виявлено вчинення ОСОБА_7 декількох адміністративних правопорушень, він мав права винести лише одне попередження.

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що стосовно ОСОБА_7 , на час розгляду справи судом першої інстанції, відсутні інші обвинувальні вироки, ухвали у кримінальних провадження в яких він є фігурантом, а також судові рішення про притягнення його адміністративної відповідальності та які б свідчили про системне вчинення ним адміністративних правопорушень, що виключає можливість звернення до суду з поданням про скасування засудженому іспитового строку.

Згідно з поданням органу пробації засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання з випробуванням обов`язки, покладені судом, виконав, іспитовий строк, на час подання матеріалів до суду, закінчився, що є правовою підставою для звернення до суду з поданням, відповідно до ч. 1 ст. 78 КК.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Основоного Закону України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан з 05.30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, станом на 16 березня 2023 року, територія Сватівської міської територіальної громади перебуває в тимчасовій окупації.

Оскільки території Сватівського району та безпосередньо в м. Сватове знаходяться в окупації, з об`єктивних та поважних причин орган пробації не зміг надати суду першої інстанції матеріали особової справи ОСОБА_7 або викликати останнього для надання пояснень та винесення письмового попередження.

Положеннями КВК та Наказу «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі» від 29.01.2019 № 272/5, не передбачено процедуру відновлення втрачених матеріалів особових справ засуджених (далі - Порядок).

Таким чином, засуджений ОСОБА_7 , не дивлячись на фактичне закінчення іспитового строку та відсутність судового рішення про скасування йому іспитового строку та направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду, перебуває у правовій невизначеності щодо безстрокового перебування його під контролем зі сторони органів держаної влади, що суттєво обмежує його права.

Неможливість здійснювати уповноваженим органом з питань пробації нагляд за поведінкою ОСОБА_7 протягом іспитового строку починаючи з 24.02.2022, а також надати до суду особову справу для підтвердження виконання засудженим, покладених судом обов`язків, викликано об`єктивними причинами і не з вини засудженого ОСОБА_7 .

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що необґрунтоване перебування (за відсутності двох передбачених законодавством підстав: вчинення нового злочину і невиконання обов`язків без поважних причин) ОСОБА_7 на обліку уповноваженого органу з питань пробації призводить до порушення його прав, який може розраховувати на їх судовий захист.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про пробацію» зі змінами та доповненнями, орган пробації у межах своїх повноважень організовує, зокрема реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку, під час здійснення нагляду при виконанні судових рішень, що набрали законної сили, законів про амністію, актів про помилування уповноважений орган з питань пробації здійснює такі функції, зокрема веде облік засуджених осіб; викликає засуджених осіб до уповноваженого органу з питань пробації; роз`яснює засудженим особам порядок та умови відбування покарання; здійснює контроль за виконанням засудженою особою обов`язків, встановлених законом та покладених на неї судом.

У даному випадку, у зв`язку з проведенням бойових дій на території України та фактичною окупацією м. Сватове Луганської області, уповноважений орган з питань пробації був позбавлений можливості продовжити здійснення пробаційних програм та контролю за виконанням засудженим покладених на нього обов`язків та такі заходи були здійснені представником лише після фактичної реорганізації Сватівського РВ ФДУ Центр пробації у Луганській області у відділ №25 філії ДУ Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, відповідно до Наказу ДУ Центр пробації від 19.08.2022 №514-од-22 Про реорганізацію філій Державної установи Центр пробації в областях.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 з наступними змінами і доповненнями, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Куроченко та Золотухін проти України», Заяви № 20936/16 та № 53257/16, (пункти 113-117), Європейський суд з прав людини, встановив порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції за таких обставин.

Ситуація другого заявника відрізняється від ситуації заявника в згаданому рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), пункт 25, оскільки національне законодавство не передбачає жодної процедури звернення із заявою про відновлення втрачених матеріалів справи у ситуаціях, коли не було ухвалено вироку суду, як у справі другого заявника (див. пункт 60).

З цієї причини національні суди ніколи не розглядали суть справи заявника та не досліджували можливість відновлення матеріалів справи, навіть з джерел, вказаних заявником у цьому Суді (див. пункт 96). Суд також вважає переконливим аргумент заявника, що це виключило можливість зняти пред`явлені проти нього обвинувачення та закрити провадження (див. пункт 97).

Так само, це перешкодило органам державної влади перевірити, чи відповідало суспільним інтересам продовження розгляду кримінальної справи щодо заявника за відсутності будь-яких перспектив прогресу у цьому провадженні і чи переважав такий інтерес шкоду, заподіяну заявнику продовженням провадження.

Суд пам`ятає, що забезпечення поваги до конвенційних прав заявника вимагало внесення законодавчих або інших еквівалентних змін до національної нормативно-правової бази. Однак Суд вважає, що національні органи влади мали провести таку перевірку, оскільки другий заявник, на відміну від першого заявника та заявника в рішенні у справі «Хлєбік проти України» (Khlebik v. Ukraine), не був визнаний винним судами будь-якої інстанції та обвинувачувався у вчиненні відносно менш тяжкого злочину, який, як вбачається, безпосередньо не впливав на права третіх сторін за статтями 2 та 3 Конвенції.

Апеляційний суд зауважує, що у випадку встановлення в подальшому обставин вчинення ОСОБА_7 злочину в період іспитового строку або систематичності вчинення адміністративних правопорушень, які були б достатньою підставою для звернення до суду з поданням про скасування засудженому іспитового строку, такі обставини можуть вважатись нововиявленими і прокурор не позбавлений права ініціювати таке провадження для скасування ухвали суду апеляційної інстанції для можливості виконання вимог ст. 71 КК.

Підсумовуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність будь-яких даних, які б свідчили про невиконання в період іспитового строку засудженим ОСОБА_7 покладених на нього вироком суду обов`язків або вчинення ним нових злочинів, що унеможливлювало б звільнення останнього від призначеного судом покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора, які зводяться до неналежної організації роботи відповідальним працівником уповноваженого органу з питань пробації не можуть слугувати самодостатньою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки, у даному випадку відмова в задоволенні подання, за відсутності фактів притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності або повторного, систематичного вчинення ним адміністративних правопорушень та призначення у справі нового судового розгляду, як про це ставить питання прокурор в апеляційній скарзі, не призведе до інших правових наслідків у вигляді скасування засудженому іспитового строку, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4