Провадження № 1-«кс»/522/5918/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 114-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 110, ч. 1 ст. 263, ст. 436, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 27.02.202за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 114-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 110, ч. 1 ст. 263, ст. 436, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

27.09.2022 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та винесено відповідну ухвалу суду (справа 522/10921/22 провадження № 1-«кс»/522/5857/22).

В ході особистого огляду ОСОБА_4 під час виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 27.09.2022 (справа 522/10921/22 провадження № 1-«кс»/522/5857/22) у останнього виявлено та вилучено наступні особисті речі:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12.12.2003;

- медальйон у вигляді металевого кола з 8 променями срібного кольору на нитці чорного кольору.

Вищевказані предмети, вилучені під час особистого огляду вважаються тимчасово вилученим майном.

Прокурор та слідчий до суду не з`явились надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, яке підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, можна дійти висновку, що вказані речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на вилучені речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та проведення з ними в подальшому відповідних експертних досліджень.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Враховуючи викладене вище та практику ЄСПЛ, застосування якої є безумовною складовою національного законодавства, є обґрунтовані підстави накладення арешту на відповідне майно, що при наявних обставинах кримінального провадження є виправданим та пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження, який при наявних потребах досудового розслідування виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином, суд вважає, що клопотання є законним, обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_2 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені у кримінальному провадженні № 0000272 від 27.02.2022 наступні предмети:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 12.12.2003;

- медальйон у вигляді металевого кола з 8 променями срібного кольору на нитці чорного кольору, виявлені та вилучені 27.09.2022 в ході особистого огляду підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 27.09.2022 (справа 522/10921/22 провадження № 1-«кс»/522/5857/22).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: