Дата документу 10.10.2022 Справа № 314/3907/19
ЗАПОРІЗЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙСУД
ЄУ№ 314/3907/19 Головуючий в І інстанції ОСОБА_2
Провадження № 11-кп/807/1270/22 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_3
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

10 жовтня 2022 р. м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_3, перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22червня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ст. 348, ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22червня 2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 строком до 20 серпня 2022 року.

3 жовтня 2022 р. на вказане рішення суду обвинувачений ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі «Скорик проти України» від 08.01.2008 p.).

Право на оскарження судового рішення не є безумовним та, відповідно до ст. 24 КПК України, пов`язано з передбаченим цим Кодексом порядком на таке оскарження.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_1 строком до 20 серпня 2022 року.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_1 вже звертався до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2022 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Таким чином, апелянтом оскаржується одне і те саме рішення, яке вже було предметом апеляційного розгляду, апеляційні вимоги ОСОБА_1 по суті розглянуті, ухвала Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2022 року набрала законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках набрання рішенням суду чинності.

Відмова у відкритті провадження, серед іншого, можлива за умови, що вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, і це рішення ухвалено за наслідками розгляду спору (позову), який розглядається між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих самих підстав.

З наведеного вбачається, що в тих випадках, коли справа вже вирішена судом або коли сторони розпорядилися своїми правами певним чином і суд затвердив ці дії, повторне звернення до суду не допускається. Неможливість повторного розгляду справи, коли є судове рішення, що набрало законної сили і не скасоване у встановленому законом порядку, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

На підставі викладеного, враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року вже була предметом апеляційного розгляду, рішення суду набрало законної сили, апеляційний суд приходить до висновку, про необхідність відмови у відкритті провадження з зазначених підстав.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 червня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_1 до 20 серпня 2022 р.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_3