Провадження №11-кп/801/1240/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0001000 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час проведення підготовчого судового засідання Вінницьким міським судом в кримінальному провадженні №0001000 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів, до 27.01.2023.
Своє рішення місцевий суд мотивував відсутністю будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу встановлено не було.
В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу суду необґрунтованою та незаконною. Посилається на недоведеність заявлених прокурором ризиків та неврахування судом даних, які позитивно характеризують обвинуваченого.
В судове засідання адвокат ОСОБА_7 не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомлений про апеляційний перегляд справи, не виявив бажання бути присутнім в судовому засіданні. Враховуючи, що їх явка не є обов`язковою, розгляд провадження було здійснено за їх відсутності.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно приписів ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вимогами ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дані вимоги закону при розгляді питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.
Так, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що правильно встановив суд.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані. Ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися, зокрема обвинувачений може і надалі продовжувати вчинювати злочини, переховуватись від суду, може чинити тиск на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З врахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчинені тяжкого корисливого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходів, не має стійких соціальних зв`язків, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали з мотивів, викладених в апеляційний скарзі, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2022 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4