Провадження № 1-кс/127/4479/23
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000096 від 19.04.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 19.04.2023 року співробітниками патрульної поліції УПП м. Вінниці, близько 02:00 год за адресою м. Вінниця, вул. Мечникова, 7, було зупинено за порушення ПДР автомобіль під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який під час перевірки документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , який має ознаки підробки та згідно баз МВС належить іншій особі.

Виїздом СОГ на місце події, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 19.04.2023 року за адресою: м. Вінниця, вул. Мечникова, 7 у присутності запрошених понятих, проведено огляд місця події у ході якого виявлено посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке було оглянуте та поміщене до спеціального пакета Національна поліція України № 7370741 та вилучено до відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у якості речового доказу.

Арешт вказаних речей та речовин, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

На підставі вищевикладеного, дізнавач звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 21.04.2023 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив про те, що вказане клопотання останній підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, однак як зазначено у заяві дізнавача ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання власник повідомлявся дізнавачем завчасно та належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000096 від 19.04.2023, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 19.04.2023 року співробітниками патрульної поліції УПП м. Вінниці, близько 02:00 год за адресою м. Вінниця, вул. Мечникова, 7, було зупинено за порушення ПДР автомобіль під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який під час перевірки документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , який має ознаки підробки та згідно баз МВС належить іншій особі.

Виїздом СОГ на місце події, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, 19.04.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 у присутності запрошених понятих, проведено огляд місця події у ході якого виявлено посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке було оглянуте та поміщене до спеціального пакета Національна поліція України № 7370741 та вилучено до відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у якості речового доказу.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000096 від 19.04.2023, поясненнями від 19.04.2023,заявою від 19.04.2023, протоколом огляду місця події від 19.04.2023, заявою від 19.04.2023.

Постановою дізнавача від 19.04.2023 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дані речі слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на водійське посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_5 , яке вилучене 19.04.2023 під час проведення огляду місця події по вул. Мечнікова, 7 у м. Вінниці та поміщене до спеціального пакета Національна поліція України № 7370741.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя