Провадження №1-кп/463/260/22
УХВАЛА
судового засідання

17 листопада 2022 р. Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання сторони обвинувачення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000003 від 20.07.2021, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і передбачає можливість призначення покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від суду, перешкоджання вчиненню інших кримінальних правопорушень необхідно продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обраний судом строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 04.12.2022.

Захисник, обвинувачений та потерпіла заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачений одружений, має у власності житло, першим повідомив про злочин правоохоронні органи, а тому наявні підстави для обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На стадії досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. При цьому у підготовчому судовому засіданні 16.09.2021 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався судом. Строк такого запобіжного заходу закінчується 04.12.2022.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 199 КПК України, суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується із доводами прокурора, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились, оскільки злочин, який інкримінуються обвинуваченому є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Зазначене вище свідчить, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку обвинуваченого щодо виконання ним процесуальних рішень суду, не унеможливить спроби останнього продовжити злочинну діяльність та перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак ризики після попередньої ухвали не зменшився, тому суд приходить до переконання, що обрання запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим строк запобіжного заходу слід продовжити на два місці.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Україну, українцю, уродженцю м. Львова, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці до 16.01.2023 року включно з утриманням його в Львівській установі виконання покарань (№19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Ухвала суду підлягає апеляційному оскарженню в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1