Єд. унік. № 243/2911/22
Провадження № 1-кп/243/539/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за допомогою єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні в режимі відео конференції кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого навідника 3 мінометного взводу 3 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст. 407 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке мотивовано необхідністю забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме його спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового засідання, з приводу вирішенні питання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме обвинуваченого ОСОБА_5 який не заперечував щодо клопотання прокурора та захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , який підтримав позицію свого підзахисного та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч.3. ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так прокурором під час підготовчого судового засідання було доведено, що згідно п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі в цьому випадку для обвинуваченого можуть бути визнаними як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Прокурор в ході судового засідання також зазначив, що існує також ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки, проходять разом з обвинуваченим військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Крім того прокурор вказав, що існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, мотивуючи це тим, що обвинувачений вчиняючи самовільне залишення військової частини, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 402 КК України.

Прокурор також зазначив, що в разі обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо буде запобігти вищевказаним ризикам, оскільки в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Суд зазначає, що згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Однак приймаючи до уваги, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Суд враховуючи відомості зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування про сукупність обставин обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_5 , а також обсяг відомостей, щодо існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були вказані в судовому засіданні прокурором та знайшли своє підтвердження і обґрунтування - приходить до переконання, що висновки органу до судового розслідування щодо обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, викладені в клопотанні прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого - не є явно не обґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Дослідивши подане прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оцінивши в сукупності всі обставини встановленні в судовому засіданні, у тому числі відомості про вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, а саме позбавлення волі на строк від 5 ти до 10 - ти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не виключають можливості перебування його під вартою, відсутність жодних належних медичних відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені прокурором та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зможе переховуватись від суду за для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для обвинуваченого меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним; ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які разом з обвинуваченим проходять військову службу, а тому можуть опинитись під незаконним впливом обвинуваченого за для зміни їх показів на його користь та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, який фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання своїх службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, суд дійшов висновку, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому суд вважає доцільним обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом з тим, у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону суд розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі домашній арешт, особисте зобов`язання та особисту поруку, однак вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У відповідності до положень п.5 ч.4 ст. 183 КПК України - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 315, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000557 від 12 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), строком на 60 днів, а саме: з 15 листопада 2022 року по 13 січня 2023 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після її проголошення.

Повний текст ухвали суду будепроголошено 15.11.2022 року.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1