Справа № 946/2632/23
Провадження № 1-кс/946/807/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , дізнавача - ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.04.2023 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що у провадженні СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000236 від 04.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. 29.07.2022 року постановою дізнавача Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП у Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0000236 від 29.07.2022 року. Підставою для закриття стало те, що відсутні ознаки кримінального правопорушення. Тобто з підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. 06.04.2023 року під час розгляду скарги у черговому судовому засіданні ст. дізнавач ОСОБА_5 заднім числом без супровідного листа надала копію постанови про закриття кримінального провадження №0000236 заднім числом від 15.03.2023року. У постановляючій частині постанови ст. дізнавачем ОСОБА_5 чомусь не зазначено відсутність саме якого конкретного складу кримінального правопорушення не встановлено. Ст. дізнавач жодного разу не допитав потенційного підозрюваного, не допитав свідків події, не витребував жодного відео з камер спостереження про які йшла мова у заяві про вчинення злочину. З огляду на це вважає, що постанова є передчасною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, з моменту подачі заяви про вчинення злочину, передбаченого КК України, дізнавач не вчинив жодних дій направлених на збирання доказів. ОСОБА_3 30.01.2023 року звернувся до суду з скаргою по скасування постанови про закриття провадження дізнавача Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП у Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000236 від 29.07.2022 року. 31 січня 2023 року процесуальний керівник прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_8 , отримавши його скаргу, вбачаючи очевидність аргументів зазначених у його скарзі, самостійно винисла постанову про скасування постанови про закриття провадження дізнавача Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП у Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000236 від 29.07.2022 року. 01 лютого 2023 року слідчим суддею Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області ОСОБА_9 закрито провадження у зв`язку самостійним скасування прокурором оскаржуваної постанови дізнавача ОСОБА_7 . 22 лютого 2023 року за викликом ст. дізнавача Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП у Одеській області капітана поліції ОСОБА_10 для допиту якості потерпілого о 15 год 00 хв, він разом з своїм представником - адвокатом ОСОБА_11 прибули до сектору дізнання поліції. В службовому кабінеті ст. дізнавач ОСОБА_12 у присутності адвоката ОСОБА_13 , вручила йому два примірника пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_3 . Після ознайомлення з пам`яткою та його розписом, один з її примірників мається у нього, а другий у ст. дізнавача ОСОБА_10 . Після чого в присутності адвоката ОСОБА_13 , він нею був допитаний у якості потерпілого, у протоколі допиту він, адвокат ОСОБА_14 та ст. дізнавач ОСОБА_12 у відповідних графах поставили свої підписи. Після закінчення допиту, на протокол допиту потерпілого, його захисник попросив ст. дізнавача ОСОБА_10 надати їм копію постанови про залучення потерпілого та копію протоколу допиту потерпілого. Після чого ОСОБА_12 вийшла з службового кабінету з метою з кимось з своїм керівництвом порадитися щодо задоволення вищезазначеного прохання про надання копій. Через деякий час ОСОБА_12 повернулася до кабінету і повідомила про те, що керівник Сектору дізнання Ізмаїльського РВП ГУ НП у Одеській області капітан поліції ОСОБА_15 заборонила надавати їм копію постанови про залучення потерпілого та копію протоколу допиту потерпілого. Ст. дізнавачем ОСОБА_16 за вказівкою керівника сектору ОСОБА_15 було запропоновано провести повторний допит ОСОБА_17 вже у якості свідка. У зв`язку з грубим порушенням діючого законодавства, а саме ст. 55 КПК України з боку посадових осіб Сектору дізнання Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП у Одеській області про що було ними про це усно заявлено, так як права та обов`язки потерпілого виникають в особи вже з моменту подання про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а статус свідка має значно звужений перелік прав та обов`язків. Після чого він з адвокатом відмовились від повторного допиту його вже у якості свідка. 22 лютого 2023 року до канцелярії поліції за вхід № Адв. М 149 була подана заява клопотання про додаткову окрім ч.1.ст. 125 КК України кваліфікацію кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_3 з боку ОСОБА_18 за ч.1. 126 та ч.2 ст162 КК України. 23 лютого 2023 року ним була подана заява про залучення до справи оптичного диску DVD-R, відеозаписів з місця події від 16 березня 2022року та 27 лютого 2023 року ухвалою Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області було накладено арешт на диск. 25 лютого 2023 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до ст. дізнавача ОСОБА_19 з заявою - клопотанням про надання копії протоколу допиту ОСОБА_3 у якості потерпілого (вхід. №Адв-162 від 27.02.2023р). 03 березня 2023 року було отримано письмову відповідь вихід. 65/52-Адв-162 від 01.03.2023 року про відмову у задоволенні заяви - клопотання, з доданням до відповіді постанови про відмову в задоволенні клопотання від 01.03.2023року. В цій постанові ст. дізнавач ОСОБА_12 посилається на постанову прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури від 24.02.2023 року про скасування постанови про залучення ОСОБА_3 у якості потерпілого. Однак копія самої постанови прокуратури до відповіді небула додана. Окрім того, вбачається, що він, ОСОБА_3 , вже не потерпілий, чи свідок, а просто заявник по справі. 03 березня 2023 року на адресу ст. дізнавача ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_4 подана заява клопотання про надання копії постанови прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури від 24.02.2023 року про скасування постанови про залучення ОСОБА_3 у якості потерпілого за вхід .№1513. 07 березня 2023 року від ст. дізнавача ОСОБА_10 була отримана відповідь за супровідним листом 65/52вх1513 з доданням постанови від 03.03.2023 про відмову в задоволенні клопотання. 07 березня 2023 року від ст. дізнавача ОСОБА_10 була заднім числом поштою направлена відповідь від 24.02.2023 року вихід. №65/52-Адв-149 з доданням постанови про часткове задоволення клопотання на заяву - клопотання ОСОБА_20 .М -149 від 22.02.2023року та з документів вбачається, що сама заява - клопотання прийнята дізнавачем, а щодо питання про додаткову кваліфікацію кримінального правопорушення з боку ОСОБА_18 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 126 та ч.2 ст. 162 КК України відповіді не надано, вважає, що відмовлено, що є незаконним та неприпустимим. У зв`язку з чим, до Ізмаїльського міськрайсуду 13.03.2023 була подана скарга про скасування вищезазначених постанов ст. дізнавача ОСОБА_5 та 15.03.2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайсуду ОСОБА_9 частково задовольнив їх скаргу. 27.03.2023р адвокат ОСОБА_14 в канцелярії поліції отримав датовані заднім числом від 15.03.2023 року наступні документи: супровідний лист № 65/52вх1513 від 15.03.2023р про відмову у задоволенні заяви клопотання від 03.03.2023 року , з доданням до листа копії постанови від 15.03.2023 року про відмову в задоволенні клопотання; супровідний лист № 65/52 АдвМ-149 від 15.03.2023р про відмову у задоволенні заяви клопотання від 22.02.2023 року, з доданням до листа копії постанови від 15.03.2023 року про відмову в задоволенні клопотання. Із вказаних підстав вважає, що постанова дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні скаржник та його представник у повному обсязі вимоги поданої скарги підтримали, просили її задовольнити.

Так, адвокат ОСОБА_4 зазначив, що нічого не зроблено по справі. Постанова є неповною. Своєчасно постанову не було направлено. Є дані щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та і в самій заяві це вказано. З диску вбачається, як ОСОБА_21 наносив удари. З постанови не вбачається складу саме якого кримінального правопорушення не встановлено. Не було допитано свідків: дружини, сусідів. Не був допитаний сам ОСОБА_18 , який наносив удари ОСОБА_3 . Не вчинено ніяких слідчих дій щодо встановлення особи та вказують «невідома особа». Вважають, що є і інші склади кримінального правопорушення, однак відмовлено у цьому. прокурор ОСОБА_22 направила до СМЕ, він звертався та пройшов СМЕ, однак висновку ще немає. Також у діях ОСОБА_21 наявний склад інших кримінальних правопорушень, про що наголошено дізнавачу у відповідній заяві. Також, прокурором Філіповою потерпілого було направлено на СМЕ, та він вже пройшов СМЕ, однак ще не отримано висновку експертів щодо тілесних ушкоджень.

ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про затягування досудового розслідування. По справі нічого не вчинялося. До СМЕ не направляли раніше, тому із самого початку не зробив це, хоча викликані поліцейські казали, щоб він чекав та його викличуть.

У судовому засіданні дізнавач зазначив, що постанова є законною, вмотивованою. Просить відмовити у задоволенні скарги, так як внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 КК України, однак експертні дослідження з приводу встановлення ступеню тілесних ушкоджень не проводилось, що позбавляє можливості встановити склад. Подавались заяви про зміну кваліфікації, однак від ОСОБА_3 не надходила відповідна заява про вказане кримінальне правопорушення згідно встановленого порядку, в той час як це справи приватного обвинувачення. Є справа у суді стосовно ОСОБА_23 за спричинення ним тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що проти задоволення скарги. До СМЕ ОСОБА_3 не звертався, що позбавляє можливості встановити наявність складу. Про нові кримінальні правопорушення подано клопотання до дізнавача в рамках існуючого вже кримінального провадження, а не нове повідомлення про злочин, тобто порушено процедуру внесення відомостей до ЄРДР. Спричинення тілесних ушкоджень не підтверджено. За фактом побоїв та проникнення до житла до ЄРДР відомості не внесено.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника, дізнавача, прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2023 старший дізнавач СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 прийняла постанову про закриття кримінального провадження №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За твердженнями скаржника та його представника, що не заперечувалося дізнавачем у судовому засіданні, 06.04.2023 року під час розгляду іншої скарги у судовому засіданні, ст. дізнавача ОСОБА_5 надала їм копію постанови про закриття кримінального провадження №0000236 від 15.03.2023року.

Тобто, постанова ст. дізнавача ОСОБА_5 від 15.03.2023 року про закриття провадження №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скаржнику не надсилалась, а отримана ним лише 06.04.2023 року у суді.

Таким чином, строк звернення до слідчого судді не пропущений.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою ст. дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15.03.2023 року закрито кримінальне провадження №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування дізнавачем в постанові зазначено, що сектором дізнання Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст. 125 КК України. 04.07.2022 до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 16.03.2022 невстановлена особа спричинила останньому тілесні ушкодження. Згідно довідки від 27.07.2022 КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Центральна районна лікарня» ОСОБА_3 в період часу з 16.03.2022 по 27.07.2022 не перебував на лікуванні в КНП Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області «Центральна районна лікарня». Згідно довідки від 05.08.2022 Ізмаїльського районного відділення КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» встановлено, що судово-медичне обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період часу з 16.03.2022 по 05.08.2022 Ізмаїльським районним відділенням КУ «ООБСМЕ» не проводилося. Згідно допиту ОСОБА_3 від 22.02.2023 встановлено, що ОСОБА_3 до Ізмаїльським районним відділенням КУ «ООБСМЕ» не звертався. ОСОБА_3 23.02.2023 добровільно видав співробітникам поліції оптичний DVD-R диск для долучення до матеріалів кримінального провадження. 15.03.2023 в ході огляду відеозапису від 16.03.2022 в діях невідомої особи не встановлено складу кримінального правопорушення. В ході проведення досудового розслідування проводився вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій. Обставин, що підтверджують наявність складу кримінального правопорушення, не виявлено.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, оскаржувана постанова не є вмотивованою, в ній не зазначено, які саме докази досліджувані, відсутня повна та вичерпна оцінка доказів.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови, слідчим не надано оцінку зібраним доказам та не вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження, не усунуто встановлених протиріч.

З урахуванням вказаного можна зробити висновок, що дізнавачем в оскарженій постанові не надана належна повна оцінка зібраним доказам та не доведено, що органами досудового розслідування вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставини кримінального провадження та для досягнення цілей кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, то по даному кримінальному провадженню слідчим не було здійснено усіх необхідних слідчих, дій, направлених на встановлення усіх необхідних даних за вказаним кримінальним правопорушенням, у тому числі, що позбавило можливості дізнавача встановити наявність складів інших кримінальних правопорушень, на наявності яких зокрема наполягає заявник. Усе це свідчить про передчасність та безпідставність прийняття оскарженої постанови про закриття кримінального провадження.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 звертався із заявою від 22.02.2023, в якій вказано про вчинення ОСОБА_18 інших кримінальних правопорушень за ст. 162, ст. 126 КК України, однак дізнавач зазначає, що він такі заяви не подавав, так як порушено процедуру подачі заяви про злочин. Однак сам факт подачі не заперечується дізнавчаем та прокурором у судовому засіданні.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 звернувся до СМЕ за вказівкою прокурора, однак ще немає висновку експерта. Відсутність висновку експертизи не може бути підставою для висновку про недоведеність тілесних ушкоджень, тобто постанова про закриття кримінального провадження №0000236 у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в цій частині є необґрунтованою та передчасною.

Дізнавачем, не допитано у якості свідків співмешканку ОСОБА_3 - ОСОБА_24 , сусідів, а також, не допитано особу, на яку заявник вказує як особу, що вчинила кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Що стосується вимоги скаржника щодо зобов`язання уповноваженої особи Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП у Одеській області вчинити певні дії у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, а саме невідкладно, але не пізніше 24 годин, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то слідчий суддя зазначає, що скасування постанови про закриття кримінального провадження від 15.03.2023 за №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, автоматично буде мати наслідком внесення відмітки про її скасування до ЄРДР, та окремої вказівки слідчого судді не потребує.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15.03.2023 про закриття кримінального провадження № 0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скасувати постанову дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 15.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000236 від 04.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 20.04.2023р. о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1