Справа № 357/6072/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001182 від 25.04.2019 р. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Норинськ Овручського району Житомирської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ «Стоунлайт», раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

доведеним, що 24.04.2019 близько 20 години 50 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Залізнична до вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області, на нерегульованому перехресті вул. Залізнична та вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», п. 16.15 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі», не вірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, перед виконанням маневру виїзду з другорядної дороги на головну здійснюючи маневр повороту ліворуч, не надав дорогу та допустив зіткнення з мотоциклом марки «HYOSUNG» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі в напрямку до вул. Ярослава Мудрого, прямо через вказане перехрестя доріг та мав перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_4 , 2002 року народження отримала наступні тілесні ушкодження: перелом лобкових та сідничних кісток, закритий перелом діафіза лівої стегнової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного їх зрощення необхідно триваліш строк - більше ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 2.3(6), 10.1, 16.11, 16.15 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість не визнав та пояснив, що 24.04.2019 р. він виїздив із залізничного провулку. Став подивився зліва не було автомобілів, справа далеко рухався автомобіль Газель. Мотоциклістів він не бачив. Почав рух. Виїхавши до середини почув рух, не зрозумів, що сталося. Вийшовши із автомобіля побачив, що у його автомобіль вдарився мотоцикл. Мотоцикліст лежав, його пасажирка лежала поряд. Він викликав поліцію і швидку допомогу. Якби бачив мотоцикліста, то пропустив би його. Це було увечері о 19-20 годині, на вулиці було видно. Він керував автомобілем Мерседес Віто, виїздив на Сквирське шосе. Знаку при виїзді не має. Він повертав ліворуч. Він відчув удар, коли його автомобіль був посередині проїзної частини дороги. Удар був у праву передні пасажирські двері його автомобіля. Швидкість його автомобіля була 4-5 км/год. Після початку руху через 5 секунд почув удар. Мотоцикл лежав ближче до тротуару. Потерпіла лежала біля бордюру на відстані приблизно 3 метра від його автомобіля. Водій лежав далі від його автомобіля. Водій мотоцикла лежав на невеликій відстані від дівчини. Водій мотоцикла був без свідомості. Інший мотоцикліст об`їхав його автомобіль, зупинився спереду. Він викликав швидку і поліцію. Швидка приїхала швидко. Коли слідчий приїхав він був на місці. Пасажира і мотоцикліста швидка забрала з місця ДТП. Він не порушував пункти 2.3.б, 16.11, 16.15 ПДР України, вважає не порушував пункт 10.1 ПДР України. Він водійський стаж має з 1987 року. Фотографії з місця ДТП зробив і скинув йому знайомий працівник поліції, який був тоді на місці ДТП. Водій авто Газель та інший мотоцикліст, які були на місці ДТП, були допитані у послідуючому. Йому відомо, що водій другого мотоцикла відмовився давати показання, т.я. водій першого мотоцикла його друг. Тоді на місці ДТП викинули пояснення другого мотоцикліста, він їх підібрав. Він перед поворотом мотоциклістів не бачив. На другий день після ДТП до нього під`їхала мати потерпілої, він передав їй 4000 грн., документи про це не складалися. Зробив це чисто по-людськи. До 2000 р. він працював дільничним інспектором міліції. Свою винуватість не визнає, т.я. пункти ПДР України перед ДТП не порушував. Вважає у ДТП винуватий водій мотоцикла ОСОБА_10 . Він мотоциклістів не бачив.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України підтверджується доказами дослідженими судом:

показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що 24 квітня 2019 р. близько 20 години коли вона була у ОСОБА_11 Церкві на селищі по вул. Карбишева, до неї зателефонував друг і запропонував її забрати. Зустрілися. Він був на мотоциклі. Вона сіла на мотоцикл як пасажир, вони поїхали на зелений сигнал світлофора. Це усе, що пам`ятає. Після вона опритомніла у лікарні у м. Києві, що сталося не пам`ятає. За кермом мотоцикла був її знайомий ОСОБА_10 , вона сиділа позаду нього. Зупинилися на червоний сигнал світлофору, потім побачила зелений сигнал світлофору. Вона прижималася при русі до ОСОБА_10 . Вони рушили і далі нічого не пам`ятає ОСОБА_10 знала більше 5 років. Він їздив вправно. У лікарні вона перебувала більше 1 місяця.. ОСОБА_10 приїхав чи один чи з кимось, не пам`ятає. Від ОСОБА_10 запаху алкоголю вона не чула. При ній він не вживав алкоголь. Із якою швидкістю ОСОБА_10 разом із нею рухався мотоциклом не знає. Вона не була при русі на мотоциклі у шоломі. Ільїн був у шоломі. Перед поїздкою із ОСОБА_10 вона вжила один келих шампанського. Ільїн не пив шампанське. Її подругу звати ОСОБА_12 . Із ОСОБА_13 вона приїхала до ОСОБА_12 . Яким чином їхала ОСОБА_13 від ОСОБА_14 не пам`ятає. Чи випереджали при їзді на мотоциклі із ОСОБА_10 вони інші транспортні засоби не пам`ятає. Коли вона перебувала у лікарні і до цього часу обвинувачений щодо її стану здоров`я чи відшкодування збитків, до неї не звертався. Чи звертався до її матері не знає. У лікарню до неї він не приїжджав. Побачила обвинуваченого вперше у судовому засіданні. Зіткнення сталося на перехресті вул. Залізнична та вул. Сквирське шосе. У лікарні на стаціонарному лікуванні перебувала після ДТП у зв`язку з отриманими при ДТП тілесними ушкодження. Вважає, що у ДТП винуватий обвинувачений. Підставою їй так вважати є те, що думає, що обинувачений не бачив, як вони їхали. Світло на мотоциклі було включено. Удар був збоку справа. Момент зіткнення і що було після зіткнення не пам`ятає. Від зупинки на світлофорі до місця зіткнення не знає яка відстань. По часу скільки пройшло часу, не пам`ятає. Її судження про винуватість обвинуваченого грунтуються на матеріалах кримінального провадження. Покарання обвинуваченому просить призначити не суворе;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.05.2019 р., дослідженого на підставі ухвали суду, через неможливість допиту свідка ОСОБА_9 безпосередньо у судовому засіданні, у зв`язку із його смертю, що відомо стороні захисту, який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, органу досудового слідства дав наступні показання: 24.04.2019 р. близько 20години 30 хвилин він їхав на вул. Карбишева де знаходилась його знайома ОСОБА_4 . Він приїхав туди, щоб її забрати на поїхати в центр міста. За кермом мотоцикла був він, ОСОБА_15 знаходилась позаду нього. В момент коли вони проїхали готель «Поліс» та рухались в напрямку до вул. Я. Мудрого в м. Біла Церква. В той час була світла пора доби (тільки починало темніти),опадів не було, проїзна частина була сухою, з якою швидкістю він рухався не пам`ятає. В один із моментів він прямо перед собою побачив автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Vito», д..н.з. НОМЕР_1 (як йому відомо зараз). Який виїжджав з другорядної дороги зліва направо відносно відносно напрямку його руху. Він навіть не встиг натиснути на гальма і відбувся удар, після чого він втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості то знаходився в лікарні. Під час вказаної пригоди він отримав легкі тілесні ушкодження. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру не маю і мати не буду;

показаннями експерта ОСОБА_16 про те, що дійсно у тексті висновку експерта № 12-1/985 ним допущена технічна помилка, описка. Слід вважати стосовно системи робочого гальма переднього колеса мотоцикла правильним: дана несправність сталася під час ДТП. В іншій частині він підтверджує правильність викладено у наданому ним висновку;

письмовими доказами, дослідженими судом:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.04.2019 р. зі схемою, відповідного до якого місце ДТП знаходиться за адресою м. Біла Церква, вул. Сквирське шосе, 18. Огляд здійснювався у темну пору доби, при штучному освітленні. Елементи дороги, перехрестя. Вид покриття асфальтобетонне, сухе. Дорожнє покриття для двох напрямків, шириною 11,2 м Число смуг для руху дві, їх ширина 5,5 м, число смуг для руху назустріч напрямку дві, їх ширина 5,6м. На схемі місце ДТП зазначено: напрямок руху транспортних засобів до ДТП, відповідно: мотоцикла по головній дорозі, автомобіля - виїзд із другорядної дороги на головну. На відстані 3,9 м. від правої частини дороги напрямку руху мотоцикла виявлена вибоїна на проїзній частині дороги напрямку руху мотоцикла, сам мотоцикл, також автомобіль на відстані 3,4 м. від правого боку дороги у напрямку руху мотоцикла;

протоколом огляду транспортного засобу від 24.04.2019 р.: мотоцикла «HYOSUNG» н.з. НОМЕР_2 , у якого пошкоджена передня частина мотоцикла, пошкоджене переднє колесо, розбита передня фара, пошкоджено пластикові частини;

протоколом огляду транспортного засобу від 24.04.2019 р.: автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», номерний знак НОМЕР_1 , у якого виявлено- деформація передньої правої дверки, деформація переднього правого крила. Розбите скло передньої правої дверки, відірване праве дзеркало заднього виду;

висновком експерта № 301/д від 28.05.2019 р. відповідно до якого при вивченні медичної документації на ім`я ОСОБА_4 знайдені наступні ушкодження: рана в області лівої брови; садно на потиличній області зліва; садна на грудях; переломи лобкових та сідничних кісток; закритий перелом діафіза лівої стегнової кістки; садна на кінцівках. Описані тілесні ушкодження заподіяні тупими предметами можливо в строк указаний в ухвалі. Характер ушкоджень не виключає можливість їх виникнення при перебуванні потерпілої в якості пасажира мотоцикла під час ДТП Переломи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного їх зрощення необхідно тривалий строк більш ніж 3 тижні;

висновком експерта № 12-1/982 від 27.05.2019 р. відповідно до якого система робочого гальма, рульове керування, елементи підвіски автомобіля «MERCEDES-BENZ Vito», номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування, системи робочого гальма, зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено;

висновком експерта № 12-1/985 від 27.05.2019 р. відповідно до якого система

робочого гальма переднього колеса мотоцикла марки «HYOSUNG» номерний знак НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані по причині пошкодження гальмівного диску лівого гальмівного механізму. Дана несправність виникла до ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі систем робочого гальма переднього колеса перед ДТП, не виявлено.Система робочого гальма заднього колеса мотоцикла марки «Hyosung», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма заднього колеса перед ДТП, не виявлено. Рульове керування мотоцикла, на момент огляду, знаходиться в технічно-несправному, працездатному стані, по причині деформації лівої частини руля, однак не може виконувати свої функції через деформацію деталей підвіски переднього колеса мотоцикла, яка виникла під час ДТП. Деформація лівої частини руля сталась під час ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски наданого на дослідження мотоцикла, на момент огляду, знаходяться в технічно-несправному, непрацездатному стані по причині деформації передньої вилки. Дана несправність виникла під час ДТП. При дослідженні рульового керування, ходової та гальмівної мотоцикла марки, несправностей гальмівної системи, що могли б викликати погірше відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, несправностей рульового керування, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, та несправностей ходової частини, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено;

висновком експерта № 12-1/986 від 29.05.2019 р. відповідно до якого в момент первинного контакту автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та мотоцикла «HYOSUNG» номерний знак НОМЕР_2 , контактувало передє колесо мотоцикла з деталями правої бокової частини (передньою правою дверкою, правою підніжкою та правим порогом) автомобіля на відстані близько 1,2…1,3 м. від переднього краю автомобіля, при цьому направляюча повздовжної вісі автомобіля та площина переднього колеса мотоцикла розташовувались під кутом близько 55+-10 градусі, при відхиленні площини переднього колеса мотоцикла вліво по відношенню до направляючої повздовжної вісі автомобіля. Зіткнення мотоцикла та автомобіля сталося на проїзній частині вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області до початку слідів пошкодження дорожнього покриття. Встановити більш точне розташування місця зіткнення відносно елементів дороги мотоцикла та автомобіля не надається можливим по причині відсутності для цього необхідного комплексу слідової інформації;

ксерокопіями: посвідчення воді КХА № 033702 на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 про те, що автомобіль «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 .

Суд вказані надані прокурором докази визнає належними та допустимими.

Стороною захисту суду надані наступні докази:

показання свідка ОСОБА_17 про те, що з обвинуваченим до ДТП він був знайомий з ОСОБА_18 з приводу консультації по будівництву. Дату не пам`ятає це було у 2019 р., пору року не пам`ятає, пора доби вечір. Була суха погода.. Дорожні знаки на цій ділянці відсутні. він йшов по тротуару, бачив як виїздив з провулку автобус зеленого кольору Мерседес. Це було на Сквирському шосе. Перехрестя шиномонтажка: вул. Залізнична, а провулок не знає. Він біля мийки побачив їде Газель. Потім Газель обігнав один мотоцикл, потім другий. Він був на місці ДТП. Там були працівники ДАІ, записали його дані. Але на допит не викликали. Мікроавтобус їхав спокійно. Перший мотоцикліст із пасажиром врізався у мікроавтобус Мерседес. Зіткнення вийшло більш до центру. Місце зіткнення мотоцикла і автомобіля відбулося на смузі руху мотоцикліста. Коли відбулося зіткнення він був на відстані приблизно 300 метрів від того місця. Після ДТП він до місця зіткнення підійшов приблизно через 1 хвилину. Коли він підійшов, то швидкої, поліцій на місці ДТП не було. Коли підійшов до місця ДТП впізнав авто свого знайомого. Мотоцикл лежав біля бордюру по ходу його руху. Удар мотоцикла відбувся у праві пасажирські двері мікроавтобуса Мерседес. Пасажирка мотоцикла лежала на бордюрі. Водій мотоцикла лежав трохи далі. Їх розкидало після ДТП. Мотоцикліст їхав по головній дорозі, Мерседес виїздив із другорядної дороги. Оглядовість дороги для ОСОБА_19 був гарною. Суду говорить правду;

показання свідка ОСОБА_20 про те, що на час ДТП обвинуваченого, потерпілу, не знав. Коли по даті це було не пам`ятає, приблизно 3 роки тому назад. Це було у другій половині дня, було світло. Він на автомобіля Газель їхав повід залізничною колією зі швидкістю приблизно 50-55 км/год. Побачив, що перед ним за метрів 70 з району м`ясокомбінату почав виїздити мікроавтобус Мерседес і в цей час почув голосний звук мотоцикла, потім побачив що повз нього швидко проїхав мотоцикл з пасажиром. Автомобіль у цей час був у стані повороту, боковому стані. Перший мотоцикл влетів у Мерседес, другий мотоцикл проскочив цей мікроавтобус Мерседес. Він під`їхавши ближче зупинив свій автомобіль. Мотоцикліст лежав нерухомо. Він підійшов до водія мікроавтобуса ОСОБА_19 дав йому свій номер телефону і поїхав по своїх справах. Першого мотоцикліста він побачив через сильний гуркіт. Побачив його тоді коли він був біля нього. Відстань від його автомобіля до мікроавтобуса коли його обігнати мотоциклісти була приблизно 60-70 метрів. Коли він побачив мікроавтобус то відстань була до останнього приблизно100 метрів. Мікроавтобус виїздив з ОСОБА_21 -образного перехрестя. Зіткнення відбулося за 50-60 м. перед його автомобілем. Мотоцикл в`їхав всередину мікроавтобуса. Водій мотоцикла лежав під тротуаром, біля нього його пасажирка. Вважає, що водій ОСОБА_19 виконав вимоги ПДР України. Чи бачив водій ОСОБА_19 мотоциклістів не знає;

висновок експерта № 309/д від 30.05.2019 р. відповідно до якого при судово-медичній експертизі по медичних документах на ім`я ОСОБА_9 , 1988 року народження знайдені наступні ушкодження: струс головного мозку, рани на чолі та носі, множинні синці та садна на верхніх і нижніх кінцівках, садна на тулубі, наявність еретроцитів в сечі. Струс головного мозку, рани на чолі та носі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Інші тілесні ушкодження, перераховані в пункті 1 підсумків, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. У описовій частині висновку зазначено: виражений запах алкоголю з рота;

заява про проведення автотехнічної та трасологічної експертизи;

висновок експерта № 1-05/22 від 12.05.2022 р. відповідно до якого з причин, наведених в дослідницькій частині даного висновку і небезпечна і аварійна ситуація в даному випадку була створена одноособовими діями водія мотоцикла ОСОБА_9 , які суперечили вимогам пунктів ПДР України;

фото № 1-6, яке, як зазначено, зроблено невідомим співробітником поліції під час огляду місця події, на прохання ОСОБА_7 , та на його прохання передано на його мобільний телефон, на яких зображено місце ДТП, розташування і стан транспортних засобів, осип частин транспортних засобів. На фото № 2 зафіксовано пошкоджена частина автомобіля «Mercedes-Benz Vito», д.н.з. НОМЕР_3 .

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_7 передбачена ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) можливість представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова», розглянувши доводи обвинуваченого, захисника, наведені на захист обвинуваченого щодо недоведеності вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, винуватості у ДТП ОСОБА_9 через перевищення ним швидкості руху, стану його сп`яніння, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 94 КПК України у сукупності із дослідженими судом доказами, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, дослідженими показаннями свідка ОСОБА_9 , свідків захисту, належними та допустимими письмовими доказами сторони обвинувачення, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку.

Суд критично відноситься до показань свідка захисту ОСОБА_20 в частині: що водій ОСОБА_19 виконав вимоги ПДР України, оскільки вони, на переконання суду, грунтуються виключно на його особистому розумінні певних вимог ПДР України і дій ОСОБА_7 , а не чіткому розумінні і необхідності суворого дотримання водіями вимог пунктів 2.3.б, 10.1, 16.11, 16.15 ПДР України, які повинен був виконати ОСОБА_7 . При цьому суд зазначає, що будь-яких перешкод для не виконання ОСОБА_7 зазначених вимог ПДР України, не було. ОСОБА_7 був зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі, перед початком руху, зміною напрямку руху, виїзду з другорядної на головноу дорогу, повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повинен був дати дорогу транспортному засобу, який наближався по головній дорозі до перехрещення проїзних частин.

Суд також відхиляє наданий стороною захисту висновок експерта № 1-05/22 від 12.05.2022 р., оскільки зроблені у ньому підсумки, викладені у пунктах 1-4, спростовуються та суперечать:

показанням потерпілої, свідка ОСОБА_9 , свідків захисту ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , протоколом огляду місця ДТП від 24.04.2019 р., протоколами огляду транспортних засобів від 24.04.2019 р., висновком експерта № 12-1/986 від29.05.2019 р., фотографіями № 1-6, наданих стороною захисту, а також

показанням самого обвинуваченого ОСОБА_7 , який повідомив суду, що він перед поворотом, мотоциклістів не бачив;

При цьому суд зазначає, що відповідно до вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 повинен був це бачити, оскільки це безпосередньо випливає із його обов`язку, передбаченого п.2.3.б ПДР України.

вимогам п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі»,

вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху».

Суд зазначає, що вказані вимоги пунктів ПДР України зобов`язували водія ОСОБА_7 діяти у суворій і чіткій відповідності з ними. Будь-яких об`єктивних причин, підстав, для їх не виконання ОСОБА_22 , не було.

Суд достовірно встановив, що водій ОСОБА_7 перед виїздом із другорядної дороги на головну, не побачив транспортний засіб, а саме мотоцикла марки «HYOSUNG» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 який рухався по головній дорозі.

Судом встановлено, що саме ОСОБА_7 24.04.2019 р. близько 20 години 50 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Залізнична до вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області, на нерегульованому перехресті вул. Залізнична та вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області, був зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, перед початком руху, зміною напрямку руху, повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дороз, здійснюючи маневр ліворуч з метою виїзду на головну дорогу, повинен був дати дорогу транспортному засобу - мотоциклу марки «HYOSUNG» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі в напрямку до вул. Ярослава Мудрого, прямо через вказане перехрестя доріг та мав перевагу в русі, однак він не виконав, передбачені пунктами 2.3.б, 10.1, 16.11, 16.15 ПДР України вимоги, що прямо та безпосередньо призвело до зіткнення транспортних засобів, і знаходяться в прямому причинному зв`язку із зазначеною ДТП та її наслідками.

Суд зазначає, що саме не виконання водієм автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Vito», д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3.б, 10.1, 16.11, 16.15 ПДР України, а не швидкість руху транспортного засобу - мотоциклу марки «HYOSUNG» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 є безпосередньою причиною зіткнення транспортних засобів, оскільки саме виїзд автомобіля марки «MERCEDES-BENZ Vito», д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 із другорядної дороги, по якій він рухався, його маневр - лівий поворот на головну дорогу, саме його автомобіль став безпосередньою перешкодою для руху мотоцикла марки «HYOSUNG» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по головній дорозі у своїй полосі руху.

Судом у судовому засіданні встановлено, що зіткнення транспортних засобів сталося на головній дорозі на полосі руху мотоциклу під керування ОСОБА_9 із пасажиром ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що момент первинного контакту автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та мотоцикла «HYOSUNG» номерний знак НОМЕР_2 , контактувало передє колесо мотоцикла з деталями правої бокової частини (передньою правою дверкою, правою підніжкою та правим порогом) автомобіля, при цьому направляюча повздовжної вісі автомобіля та площина переднього колеса мотоцикла розташовувались під кутом близько 55+-10 градусі, при відхиленні площини переднього колеса мотоцикла вліво по відношенню до направляючої повздовжної вісі автомобіля. Зіткнення мотоцикла та автомобіля сталося на проїзній частині вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква.

Суд зазначає, що перевищення водієм транспортного засобу дозволеної швидкості руху, хоч і є порушенням вимог ПДР України, однак воно само по собі не спричиняє обов`язковості: зіткнення транспортних засобів, пошкодження майна, завдання тілесних ушкоджень.

Суд також, «виражений запах алкоголю з рота» водія мотоцикла ОСОБА_9 з медичної карти стаціонарного хворого № 4739 на ім1я ОСОБА_9 , який сторона захисту вважає, як доведення факту перебування перед ДТП водія ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння, ні в якій мірі не виправдовуючи - відхиляє, оскільки вказаний факт стосовно ОСОБА_9 не підтверджений у встановленому законом порядку, а саме рішенням суду, яке набрало законної сили, та зважаючи на те, що в Україні визначено допустимим вміст алкоголю в крові людини, яка керує транспортним засобом 0,2 проміле.

Суд визнає, що вищевказані доводи, надані докази стороною захисту, є способом обраного захисту від обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, яке судом було забезпечено обвинуваченому в ході судового розгляду кримінального провадження, відповідно до ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 ч.1,2 Конституції України, ст. 17 ч.2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ, докази сторони захисту, з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

доведеності «поза розумним сумнівом» вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 286 ч.2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних дій вчинені ОСОБА_7 , дійшов висновку про їх відповідність.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за:

ст. 286 ч.1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_7 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив нетяжкий злочини з необережності.

ОСОБА_7 раніше не судимий.

Він не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , досудову доповідь органу пробації про низький ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення, низький ризик небезпеки для суспільства, думку потерпілої щодо покарання, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами, буде призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі у нижній межі санкції ст. 286 ч.1 КК України.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, оскільки переконаний що таке покарання буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи наслідки дій обвинуваченого, а саме спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій.

Суд також дійшов переконання, що призначення ОСОБА_7 більш суворого основного покарання, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи, що він раніше не судимий, думку потерпілої щодо покарання.

Вирішуючи питання призначення додаткового покарання, передбаченого санкцією ст. 286 ч.1 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, встановлення прямого причинного зв`язку порушень ОСОБА_7 вимог зазначених пунктів Правил дорожнього руху України з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у виді спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , дійшов висновку, що воно має бути призначено у верхній межі санкції ст. 286 ч.1 КК України.

Саме таке основне і додаткове покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 74 ч.5 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання, на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З часу вчинення - 24 квітня 2019 р., ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, минуло більше трьох років.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.1 КК України віднесено до нетяжкого злочину.

Враховуючи викладене суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 49 ч.1 п.2 КК України.

Цивільний позов, речові докази, відсутній.

Витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 5495 грн. 35 коп. суд стягує з обвинуваченого.

В ході досудового розслідування, судового розгляду ОСОБА_7 не затримувався, стосовно нього запобіжний захід не застосовувався.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, доказів, наданих, досліджених під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд уважає у вироку наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судом розглянуті: докази, клопотання, вислухані і вирішені доводи сторін, потерпілої, її представників, цим забезпечено їх право на змагальний процес.

Прийняте судом рішення за доводами обвинуваченого, його захисника, доказами, доводами прокурора, потерпілого, доволі як фактично так і юридично, у вироку вмотивовано (п.48,26,30 рішень Європейського суду з прав людини у справах «Мітрофанов проти Республіки Молдова», Гарсія Руїс проти Іспанії», «Гарвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_7 від основного і додаткового покарання на підставі ст.ст. 74 ч.5, 49 ч.1 п.2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта підтверджені документально в розмірі 5495 грн. 35 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області