Справа № 487/7081/21
Провадження № 1-кс/487/516/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001211 від 10.09.2021 за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.191, ч. 3 ст.191, ч.1 ст. 364 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про вчинення якого 10.09.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001211 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив накласти арешт на транспортний засіб марки «VOLVO» моделі «XC90» (2017) синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою заборони права відчуження вказаного майна, з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Клопотання мотивоване тим, що незастосування в ході досудового розслідування таких заходів забезпечення кримінального провадження як арешт майна у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись майном може призвести до його приховування, знищення, пошкодження, подальшої реалізації, а також надання будь якого дозволу на проведення будівництва, що може суттєво перешкодити кримінальному провадженню, а також унеможливить відшкодування завданої шкоди.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд клопотання за його відсутності.

В судовому засіданні власник майна був відсутній. Його неприбуття, згідно положень частини 1 статті 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98,167 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, положеннями ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001211 від 10.09.2021 за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.191, ч. 3 ст.191, ч.1 ст. 364 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу №1 від 12.12.2016 та згідно Протоколу №1 Загальних зборів ТОВ «Будтехнологія - МК» від 06.12.2012 перебуває на посаді директора вищевказаного суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч.3 ст.18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого Відповідно до ч.3 ст.18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018, виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом непередбачена інша назва. Крім того, обсяг повноважень Директора визначений окремими пунктами відповідного Статуту.

Так, відповідно до п.10.17 Директор без довіреності виконує дії від імені Товариства в межах повноважень. наданих цим статутом. Відповідно до п. 10.20. Директор затверджує своїм підписом документи фінансового, матеріального, майнового, цивільно-правового. розрахункового та кредитного характеру, в тому числі угоди, зобов?язання, звіти та баланси.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , в силу займаної ним посади, а саме - директора ТОВ «БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК» , будучи наділений повноваженнями, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та є службовою особою.

04.08. 2021 між ТОВ «БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК» () в особі директора ОСОБА_4 та заступником міського голови директором департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради ОСОБА_5 , укладено договір підряду № 450 на проведення «Капітального ремонту покрівлі багатоповерхового житлового будинку по пров. Першотравневому, 63 в м. Миколаєві» на загальну суму 1 355 119, 20 грн. з ПДВ. (кошти місцевого бюджету 1 258 552, 80 грн.)

Відповідно до п.3.1. вищевказаного договору: оплата за цим Договором проводиться згідно підписаних з обох сторін актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 протягом 15 банківських днів після підписання Сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт. До названих документів обов?язково надаються для ознайомлення «Замовнику» виконавча документація, передбачена вимогам нормативних документів у галузі будівництва та документи щодо якості задіяних матеріалів та конструкцій з паспортами та сертифікатами.

Відповідно до п. 3.3. вищевказаного договору: кінцевий розрахунок за цим Договором проводиться «Замовником» не пізніше 20 банківських днів після повного завершення виконання робіт, визначених у п.п. 1.1 цього Договору, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків, тобто після підписання Сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди № 2/1 від 16.04. 2021 «Про внесення змін до Договору №450 від 16.04.2021 було зменшено суму договору на 83 527, 57 грн. Без ПДВ. Фактична сума Договору на момент укладання цієї додаткової угоди складає 1 271 591, 63 грн. без ПДВ. ( кошти місцевого бюджету - 1 175 025, 23 грн.

25.11.2021 згідно платіжного доручення № 2967 від 25.11.2021 було здійснено оплату за вказаним Договором підряду № 450 від 16.04.2021 в сумі 1175 025, 23 грн. на користь ТОВ «БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК» на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , який відкрито в АТ «УКРСИББАНК».

Під час досудового розслідування встановлено невідповідності між фактично виконаними підрядником ТОВ «БУДТЕХНОЛОГІЯ - МК» і внесеними до акту №l за жовтень 2021 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ 2в видам і обсягам робіт на загальну суму 94 652, 00 грн.

Умисними протиправними діями ОСОБА_4 , спричинено матеріальну шкоду державі в особі Департамента житлового-комунального господарства Миколаївської міської ради в сумі 94 652, 00 грн.

04.01.2023 ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.

Згідно аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, підозрюваний ОСОБА_4 має у власності транспортний засіб марки «VOLVO» моделі «XC90» (2017) синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування представником потерпілої сторони цивільний позов не подавався.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Звертаючись до суду з клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна прокурор посилався на наступні підстави:умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду державі в особі Департаменту житлового-комунального господарства Миколаївської міської ради в сумі 94 652, 00 грн. Згідно аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, підозрюваний ОСОБА_4 має у власності транспортний засіб марки «VOLVO» моделі «XC90» (2017) синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 . Під час досудового розслідування представником потерпілої сторони цивільний позов не подавався. З метою забезпечення можливого позову, виникли підстави для здійснення арешту майна, що належить ОСОБА_4 .

Як вбачається із матеріалів клопотання, воно не містить жодних доказів, які б підтверджували необхідність накладення арешту на вищевказане майно, як того вимагає ст.171 КПК України, крім того матеріали клопотання прокурора не містять даних про вартість зазначеного у клопотанні майна, а відтак підстав вважати, що вартість зазначеного майна є співмірною із сумою спричиненої матеріальної шкоди. Також стороною обвинувачення у клопотанні зазначено, що представником потерпілої сторони цивільний позов не подавався, а відтак накладення арешту на вказане майно може призвести до порушення права власності ОСОБА_4 .

За змістом ч.ч. 2, 6 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, арешт накладається за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що всупереч вимог ст.ст. 170, 171 КПК України в клопотанні прокурора відсутнє достатнє обґрунтування необхідності накладення арешту.

При цьому слідчий суддя визнає, що існує можливість без накладення арешту на зазначене у клопотанні майно провести всі необхідні слідчі дії під час досудового слідства та судового розгляду для встановлення обставин кримінального провадження.

А за такого, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001211 від 10.09.2021 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч. 3 ст.191, ч.1 ст. 364 КК України про накладення арешту на майно - транспортний засіб марки «VOLVO» моделі «XC90» (2017) синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя ОСОБА_1