Справа № 134/1579/22
УХВАЛА
Іменем України

16 листопада 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буцинівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, до засудження не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и в:

01 листопада 2022 року до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року за ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 з 31 січня 2022 року по 23 березня 2022 року відбував покарання в ДУ «Новобузький ВЦ (№ 103)», зарекомендував себе посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

З 23 березня 2022 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

За час відбування покарання ОСОБА_4 характеризується посередньо, намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму утримання не допускає, заходи заохочення не застосовувались. Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, захисник просить розглянути питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити, замінивши йому покарання у виді обмеження волі на виправні роботи. Вказує, що працює в майстерні установи, однак отримує малий дохід та не має можливості погашати заборгованість по аліментам. Окрім того, у нього є ще одна неповнолітня дитина на утриманні. У випадку заміни покарання він влаштується на роботу за місцем свого проживання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, оскільки з довідки про заробітну плату вбачається, що засуджений ОСОБА_4 фактично працював лише у вересні, інші докази на підтвердження виконання ним робіт відсутні. Наразі немає достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення. Крім того, ОСОБА_4 не надав проект трудового договору та гарантійний лист, тому незрозуміло, де він має намір працювати, орган пробації не перевіряв можливість його відбування покарання у вигляді виправних робіт.

Представник виправного центру при розгляді клопотання поклався на розсуд суду, однак зазначив, що на засіданні комісії, яке відбулося 14 жовтня 2022 року, засудженому ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

Суд, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини клопотання, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України, особам, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Частиною третьою цієї статті визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 червня 2021 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 з 31 січня 2022 року по 23 березня 2022 року відбував покарання в ДУ «Новобузький ВЦ (№ 103)», зарекомендував себе посередньо, порушень режиму відбування покарання не допускав, заохочень не мав.

З 23 березня 2022 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, був працевлаштований згідно цивільно-правового договору № 46-22 від 31 серпня 2022 року в майстерні установи, де працював по 03 жовтня 2022 року.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується посередньо, намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, заходи заохочення не застосовувалися. Соціально-корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає. Уникає виконання робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, дотримується належного зовнішнього вигляду. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, використовує їх за призначенням. Законні вимоги персоналу установи виконує. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує із засудженими різної спрямованості. Готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. За час відбування покарання порушень вимог пожежної безпеки не допускав. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Має заборгованість за виконавчими листами на суму 139544,62 грн.

Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 82 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 1/3 строку покарання, а саме: 30 вересня 2022 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 17 від 14 жовтня 2022 року - відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що до засудженого ОСОБА_4 заходи стягнення та заохочення не застосовувались.

Як вбачається з довідки про доходи, за час відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» засудженому ОСОБА_4 за вересень 2022 року було нараховано 243,76 грн. заробітної плати.

Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 квітня 2019 року.

З 11 листопада 2022 року засуджений ОСОБА_7 працевлаштований згідно цивільно-правового договору № 70-22 від 10 листопада 2022 року в майстерні установи (деревообробній).

Згідно наданої квитанції засуджений ОСОБА_4 12.07.2022 року сплатив 1000 гривень в рахунок погашення заборгованості по аліментам.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в жовтні 2022 року звертався з аналогічним клопотанням до Роздільнянського районного суду Одеської області і ухвалою від 28 жовтня 2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_4 , зокрема через те, що клопотання подане з порушенням правил підсудності.

Станом на 16 листопада 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбув 1/3 строку призначеного судом покарання, невідбута частина покарання становить 1 рік 1 місяць 15 днів.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Разом з тим, суд зауважує, що відбуття ОСОБА_4 необхідної частини покарання, його працевлаштування та поведінка, яка свідчить лише про виконання ним своїх обов`язків, передбачених ст. ст. 9, 107 КВК України, не є безумовними підставами для застосування положень ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується посередньо, заохочень не отримував, має борг за виконавчим листом.

Суд вважає, що дані про особу засудженого ОСОБА_4 не вказують на те, що його поведінка під час відбування покарання була зразковою та такою, що свідчила би про успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Окрім того, суд не може перевірити обставини щодо можливості працевлаштування засудженого ОСОБА_4 , оскільки ним не надано проекту трудового договору та гарантійного листа, орган пробації не з`ясовував можливість його відбування покарання у вигляді виправних робіт.

З огляду на наявні в матеріалах провадження відомості, в тому числі дані про особу засудженого ОСОБА_4 , достатні підстави для застосування до останнього положень ст. 82 КК України на час розгляду клопотання відсутні, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: