Справа № 953/1354/23
н/п 1-кс/953/1628/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000632 від 21.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку, відравлене 21.02.2023 року, надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000632 від 21.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: ніж з пластиковим рукояттям, яке пофарбовано у три кольорові частини білого, синього та червоного кольорів, лезо ножа довжиною 10 см, лезо зігнуте, на поверхні леза мається нашарування речовини бурого кольору; виделку з двома лезами довжиною 6 см кожна, з пластиковим рукоятям чорного кольору; ніж з рукояттям чорного кольору, довжиною леза 6 см; ніж з рукояттям білого кольору, довжиною леза 12 см; ніж з рукояттям білого кольору, довжиною леза 13см; змив речовини бурого кольору з поверхні полу; змив речовини бурого кольору з поверхні полу; сліди пальців рук, які відкопійовані на 2 арк. дактилоплівки, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але на даний час перебуває у КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І.Мещанінова», шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим СВ Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 21 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2023 року близько 16:50 год. у кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , діючи умисно, згідно раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті іншій особі, наніс ОСОБА_4 ножове поранення в область тулубу, спричинивши проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки з пораненням IV сегменту печінки, внаслідок чого останній був доставлений до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, де йому надали необхідну медичну допомогу.

У зв`язку з чим, 20 лютого 2023 року в період часу з 18:40 год. по 19:55 год. оглянуто місце події за адресою АДРЕСА_1 та було виявлено та вилучено вищеперелічені предмети.

Постановою від 21 лютого 2023 року вищенаведені предмети було визнано речовими доказами.

Відповідно до положення ст.98 КПК України, вилучені ніж з пластиковим рукояттям, яке пофарбовано у три кольорові частини білого, синього та червоного кольорів, лезо ножа довжиною 10 см, лезо зігнуте, на поверхні леза мається нашарування речовини бурого кольору; виделка з двома лезами довжиною 6 см кожна, з пластиковим рукоятям чорного кольору; ніж з рукояттям чорного кольору, довжиною леза 6 см; ніж з рукояттям білого кольору, довжиною леза 12 см; ніж з рукояттям білого кольору, довжиною леза 13см; змив речовини бурого кольору з поверхні полу; змив речовини бурого кольору з поверхні полу; сліди пальців рук, які відкопійовані на 2 арк. дактилоплівки мають ознаки речового доказу, тобто є матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження..

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані предмети є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених предметів.

Прокурор зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

В судове засідання прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 21.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України.

20 лютого 2023 року слідчим проведено огляд місця події за адресою АДРЕСА_1 , в результаті якого було виявлено та вилучено предмети зазначені в клопотанні.

21 лютого 2023 року постановою слідчого вищевказані предмети було визнано речовими доказами.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000632 від 21.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- ніж з пластиковим рукояттям, яке пофарбовано у три кольорові частини білого, синього та червоного кольорів, лезо ножа довжиною 10 см, лезо зігнуте, на поверхні леза мається нашарування речовини бурого кольору (об`єкт № 1);

- виделку з двома лезами довжиною 6 см кожна, з пластиковим рукоятям пластикове чорного кольору (об`єкт №2);

- ніж з рукояттям чорного кольору, довжиною леза 6 см (об`єкт №6);

- ніж з рукояттям білого кольору, довжиною леза 12 см (об`єкт №7);

- ніж з рукояттям білого кольору, довжиною леза 13см (об`єкт №8);

- змив речовини бурого кольору з поверхні полу (об`єкт № 4);

- змив речовини бурого кольору з поверхні полу (об`єкт №5);

-сліди пальців рук, які відкопійовані на 2 арк. дактилоплівки

яке перебуває у власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського РУП №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташована за адресою: м. Харків, вул.Алчевських, 49.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1