Провадження № 1-в/638/25/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок строку покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,-

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд, перерахувати йому строк покарання та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтування клопотання зазначає, що він знаходився в СІЗО №27 м. Харкова, 1 корпус з 21 вересня 2017 року по 15 серпня 2019 року де відсутня вентиляція, а вікна виходять на перехід, тобто відсутній доступ до свіжого повітря в камері взагалі. В камері знаходились клопи, прусаки та грибок на стінах. Також зазначив, що перебування в камері підірвало його здоров`я. У зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 в нелюдських умовах, він змушений був звернутися до суду з вказаним клопотанням.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_4 підтримав клопотання засудженого та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала та просила відмовити.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2018 року яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

При цьому частиною 1 статті 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінено судом більш м`яким покаранням.

Разом із цим, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Зі змісту вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2018 року ОСОБА_5 , раніше судимий:17.11.1998 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 09.08.2001 року у зв`язку із закінченням терміну покарання;17.02.2005 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. ст.ст. 309, 395,70, 96 КК України до 8 років позбавлення волі; 28.07.2005 року Харківським обласним судом знижено строк відбування покарання до 7 років позбавлення волі, ст. 96 КК України виключено. Звільнений 30.11.2010 року у зв`язку із закінченням терміну покарання; 25.10.2011 року за ч.2 ст. 186 КК України Орджонікідзевським районним судом м. Харкова до 4 років позбавлення волі. Звільнений 16.05.2015 року у зв`язку з закінченням терміну покарання.

Крім того, в силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 21 вересня 2017 року. За час перебування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, не заохочувався, до праці не залучався.

З 15 серпня 2019 року відбував покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи один раз заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки.

З 16 вересня 2021 року проходив курс лікування в Темнівській багатопрофільній лікарні № 100 в ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)». В установі режим не порушував, дисциплінарних стягнень не мав. Адміністрацією не заохочувався.

З 01 жовтня 2021 року відбував покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушує, дисциплінарних стягнень не має, адміністрацією установи не заохочувався.

До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу.

Таким чином, згідно з вказаною характеристикою, за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має лише 1 заохочення отримане ним 19.11.2020, до виконання роботи ставиться посередньо.

Крім цього, судом встановлено, що після прийняття рішення районним судом про відмову у застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення, постановою від 24.01.2022 ОСОБА_5 отримав заохочення у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Між тим, вже 17.03.2022 ОСОБА_5 допустив істотне порушення режиму утримання, а саме розмовляв з представником адміністрації установи підвищеним тоном вживаючи жаргонні слова, розмахував руками, погрожував фізичною розправою після свого звільнення, чим створив серйозну загрозу підтриманню правопорядку в установі.

У зв`язку з цим, відповідно до рішення комісії Установи від 18.03.2022 та постанови від 18.03.2022 засудженого ОСОБА_5 притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням стягнення у виді поміщення у ДІЗО строком на 7 днів.

Такі відомості відносно засудженого ОСОБА_5 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання в цій частині.

Клопотання ОСОБА_5 про зменшення йому строку покарання у зв`язку з неналежними умовами тримання під час попереднього ув`язнення також не підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на нормах діючого КПК України та КК України.

При цьому, згідно ч. 1, 5, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Норми діючого КПК України та норми діючого КК України не передбачають підстав для перерахунок строку покарання у зв`язку з неналежними умовами тримання в слідчому ізоляторі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.372, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок строку покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1