06.03.2023 Справа № 756/1483/23

Справа № 756/1483/23
Провадження 1-кс/756/396/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2023, а саме: моноблок сірого кольору марки «Lenovo», флеш-накопичувачі: «Verico 08 WANDERER» V8G1602KAH, «Tribe 16 GB», «Transcend 16 GB», «GoodRam 32 GB»; жорсткий диск «Sandisk 2TB» з серійним номером 34; грошові кошти російської федерації купюрами 1000 рублів у кількості 6 одиниць, (ИН5011412, ЭГ8587696; ГЛ 6969039; ЧЗ3794774; ЧО4949935; ИЬ7612486); грошові кошти російської федерації купюрами 200 рублів у кількості 2 одиниці (АА041645856, АА 393388853); грошові кошти російської федерації купюрою 500 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ0917460), грошові кошти російської федерації купюрою 100 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ5928387); грошові кошти російської федерації купюрою 5000 рублів у кількості 1 одиниці (ПА7698513).

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, за фактом здійснення групою осіб, до якої увійшли, зокрема: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші, невстановлені досудовим слідством особи, організації та реалізації протиправного механізму несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку інформації з обмеженим доступом (персональних даних громадян України) серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, під час дії воєнного стану.

В ході досудового розслідування встановлено, що створення та функціонування протиправного механізму несанкціонованого розповсюдження та збуту конфіденційної інформації (персональних даних громадян України) серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій відбувається шляхом функціонування електронної інформаційної системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вказана електронна інформаційна система складається з бази даних, що наповнюється інформацією з державних електронних інформаційних ресурсів та веб-ресурсу (www.bsscdn.com), через який відбувається доступ до системи з присвоєнням кожному клієнту унікального субдоменного ім`я (www.oschadbank.bsscdn.com). Наповнення та оновлення бази даних зумовлене несанкціонованим витоком інформації з обмеженим доступом з державних електронних інформаційних систем, реєстрів, баз даних.

Зазначена інформаційна система містить в собі дані щодо громадян України, які є конфіденційними і не можуть будь яким чином розповсюджуватись. Доступ до вказаної інформації надається невідомими особами за грошову винагороду.

27.01.2023 в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Разом з тим, у ході проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій у вказаному кримінальному провадженні, встановлено інших осіб, які можуть бути причетними до протиправної діяльності, у зв`язку з чим органом досудового розслідування проведено ряд обшуків за місцем мешкання вказаних осібз метою відшукання речей та документів, які можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні або свідчать про причетність конкретних осіб до організації та вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, з 26.01.2023 на 27.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду від 17.01.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить дружині ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , у ході якого виявлено та вилучено: моноблок сірого кольору марки «Lenovo»; флеш-накопичувачі: «Verico 08 WANDERER» V8G1602KAH; «Tribe 16 GB»; «Transcend 16 GB»; «GoodRam 32 GB»; жорсткий диск «Sandisk 2TB», s/n 34, а також грошові кошти російської федерації купюрами 1000 рублів у кількості 6 одиниць, (ИН 5011412, ЭГ 8587696, ГЛ 6969039, ЧЗ 3794774, ЧО 4949935, ИЬ 7612486); грошові кошти російської федерації купюрами 200 рублів у кількості 2 одиниць (АА 041645856, АА 393388853); грошові кошти російської федерації купюрами 500 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ 0917460); грошові кошти російської федерації купюрами 100 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ 5928387); грошові кошти російської федерації купюрами 5000 рублів у кількості 1 одиниці (ПА 7698513).

Прокурор зазначає, що оскільки кримінальне правопорушення безпосередньо пов`язане з вчиненням несанкціонованих дій з інформацією з обмеженим доступом (персональними даними громадян України) у мережі Інтернет, через заздалегідь створену систему, доступ до якої здійснюється віддалено з будь якого-персонального комп`ютера, планшета, телефону з підключенням до мережі Інтернет, зазначена електронна техніка може містити інформацію, пов`язану з розповсюдженнямінформації з обмеженим доступом, зокрема: переписки з особами, які придбали доступ до вказаної системи; інформацію (переписки, телефоні дзвінки, смс-повідомлення, у т.ч. за допомогою мессенджерів, як то WhatsUp, Telegram, Viber, Signal, тощо), з учасниками кримінального правопорушення, умовними «клієнтами», які придбали доступ, тощо;відомості з логінами, паролями щодо входу до системи «Піранья», ключі доступу до мережевого обладнання, яке використовувалось для розповсюдження інформації з обмеженим доступом (персональними даними громадян України);відомості та інформація про місця придбання, отримання інформації з обмеженим доступом (персональними даними громадян України) від осіб, які мають право доступу до неї;безпосередню інформацію з обмеженим доступом (персональними даними громадян України), яка може зберігатись на окремих електронних носіях інформації, як то флеш-накопичувачі, жорсткі диски, тощо.

Крім того, особи, у яких було проведено обшук, не змогли пояснити походження вилучених грошових коштів, у зв`язку з чим у слідства є підстави вважати, що вони отримані внаслідок незаконних дій, пов`язаних з розповсюдження та витоком такої інформації серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій. Більш того, оскільки вилучені грошові кошти є національною валютою російської федерації країни агресора, виникають обґрунтовані сумніви, які будуть перевірятися органом досудового розслідування щодо співпраці вказаних осіб з країною агресором.

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 27.01.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021.

З урахуванням наведеного, прокурор просить накласти арешт на вказане майно, з метою запобігання зникненню, втраті, пошкодженнюречових доказів, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки сторона обвинувачення переконана, що вилучені грошові кошти, в першу чергу одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є фактично доходами від такої діяльності.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав. Зазначив, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, оскільки кримінальне правопорушення безпосередньо пов`язане з вчиненням несанкціонованих дій з інформацією з обмеженим доступом, тому вилучена техніка може містити інформацію, яка може бути використана як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, при цьому вважає, також, що вилучені грошові кошти підлягають спеціальній конфіскації, оскільки могли бути отримані внаслідок вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Крім того, пояснив, що під час проведених обшуків було вилучено велику кількість техніки, на сьогоднішній день слідством проводяться огляди, планується проведення комп`ютерно-технічних експертиз, а тому арешт вилученого майна є необхідним для виконання завдань кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення на клопотання про арешт майна. Зазначив, що вилучене у ході обшуку майно не входило до переліку майна, дозвіл на вилучення якого надавався ухвалою слідчого судді. При цьому, ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Вказав на те, що постанова про визнання вилученого майна речовими доказами є необґрунтованою, а вилучене майно не відповідає ознакам речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що вилучені грошові кошти належать йому та були в нього ще з 2014 року, коли він мешкав у Криму.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що після проведення обшуків пройшло достатньо часу, проте жодних слідчих дій з вказаним майном не проведено та взагалі не встановлено причетність вилученого майна до кримінальних правопорушень, про які йдеться у клопотанні. Вважає, що вилучення вказаного майна має на меті тиск на ОСОБА_6 , який також не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а вилучене в останнього майно не має жодного відношення до кримінального провадження.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності п.9 ч.1 ст. 7 КПК України.

За вимогами ст.16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою: 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

У частині 3 статті 170 КПК України зазначено, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст.94, 132, 173 КПК повинен врахувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, за фактом здійснення групою осіб організації та реалізації протиправного механізму несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку інформації з обмеженим доступом (персональних даних громадян України) серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій, під час дії воєнного стану.

26.01.2023 в рамках кримінального провадження №0002692 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України.

Органом досудового розслідування в ході проведення гласних та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено також інших осіб, які можуть бути причетні до протиправної діяльності, зокрема ОСОБА_6 , який на даній стадії кримінального провадження відповідно до ч.1 ст. 64-2 КПК України є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

З 26.01.2023 на 27.01.2023 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду від 17.01.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 (дружині ОСОБА_6 ), у ході якого виявлено та вилучено: моноблок сірого кольору марки «Lenovo»; флеш-накопичувачі: «Verico 08 WANDERER» V8G1602KAH; «Tribe 16 GB»; «Transcend 16 GB»; «GoodRam 32 GB»; жорсткий диск «Sandisk 2TB», s/n 34, а також грошові кошти російської федерації купюрами 1000 рублів у кількості 6 одиниць, (ИН 5011412, ЭГ 8587696, ГЛ 6969039, ЧЗ 3794774, ЧО 4949935, ИЬ 7612486); грошові кошти російської федерації купюрами 200 рублів у кількості 2 одиниць (АА 041645856, АА 393388853); грошові кошти російської федерації купюрами 500 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ 0917460); грошові кошти російської федерації купюрами 100 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ 5928387); грошові кошти російської федерації купюрами 5000 рублів у кількості 1 одиниці (ПА 7698513).

Постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 27.01.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002692 від 04.12.2021.

Вирішуючи питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування здійснюється щодо кримінальних правопорушень, пов?язаних з вчиненням несанкціонованих дій з інформацією з обмеженим доступом (персональними даними громадян України) у мережі Інтернет, через заздалегідь створену систему, доступ до якої здійснюється віддалено з будь-якоготехнічного пристрою, маючого можливість підключення до мережі Інтернет, а тому вилучені: моноблок марки «Lenovo» сірого кольору, флеш-накопичувачі: «Verico 08 WANDERER» V8G1602KAH, «Tribe 16 GB», «Transcend 16 GB», «GoodRam 32 GB»; жорсткий диск «Sandisk 2TB» з серійним номером 34, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення або можуть містити відомості, пов`язані з розповсюдження інформації з обмеженим доступом, зокрема переписку з особами, які придбали або мали на меті придбати доступ до системи «Піранья»;логіни, паролі входу до вищевказаної системи, ключі доступу до мережевого обладнання, яке використовувалось для розповсюдження інформації з обмеженим доступом;інформацію про місця придбання, отримання інформації з обмеженим доступом або безпосередньо інформацію з обмеженим доступом (персональні дані громадян України), тощо, тобто зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушенняабо містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,а отже що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При цьому, слідчий суддя не приймає до уваги доводи представника власника майна про те, що вилучення комп`ютерної техніки здійснено в порушення ст. 168 КПК України, оскільки приписи вказаної статті не поширюються на об`єкти, які є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення (абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України).

Крім того, як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, під час вказаного обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти російської федерації купюрами 1000 рублів у кількості 6 одиниць, (ИН 5011412, ЭГ 8587696, ГЛ 6969039, ЧЗ 3794774, ЧО 4949935, ИЬ 7612486); грошові кошти російської федерації купюрами 200 рублів у кількості 2 одиниць (АА 041645856, АА 393388853); грошові кошти російської федерації купюрами 500 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ 0917460); грошові кошти російської федерації купюрами 100 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ 5928387); грошові кошти російської федерації купюрами 5000 рублів у кількості 1 одиниці (ПА 7698513).

Разом з тим, грошові кошти є специфічним майном, що вилучається. У разі надання дозволу на вилучення або у разі накладення арешту на грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, саме з метою збереження як речових доказів, ці гроші повинні бути ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри, оскільки тільки так можливо встановити належність коштів до певного злочину.

Разом з тим, у клопотанні прокурором в обґрунтування накладення на них арешту як на речові докази зазначено лише про те, що їх походження невідоме і гроші можливо здобуті злочинним шляхом.

За наведених обставини прокурором не доведено, що вилучені у ОСОБА_6 під час обшуку грошові кошти відповідають ознакам ст. 98 КПК України, а отже клопотання в частині накладення на них арешту саме з метою забезпечення збереження як речових доказів є необґрунтованим.

У той же час пунктом 2 ч.2 ст.170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, відповідно до п.3-1 ч.1 ст.173 КПК, повинен врахувати можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст.96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

При цьому, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна (ч.ч.1,2 ст.96-2 КК).

Розглядаючи вказане клопотання, слідчий суддя враховує, що власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , щодо якого на даному етапі досудового розслідування встановлюються обставини його можливої причетності до кримінальних правопорушень, що розслідуються, а також його представники не повідомили про джерела походження вказаних грошових коштів, а отже, з урахуванням того, що кримінальне правопорушення пов`язано з розповсюдженням та збутом конфіденційної інформації (персональних даних громадян України) за грошову винагороду, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що є підстави вважати, що вилучені грошові кошти отримані внаслідок вчинення вищевказаних незаконних дій, пов`язаних з розповсюдження та витоком такої інформації серед суб`єктів кредитно-банківської сфери, сфери надання фінансових послуг, колекторських, детективних агенцій.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженнімістять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а також, що вилучене майно отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у клопотанні, що, у свою чергу, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Більш того, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, як застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації,оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002692 від 04.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361, ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 361-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 362 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку квартири АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2023, а саме: моноблок сірого кольору марки «Lenovo», флеш-накопичувачі: «Verico 08 WANDERER» V8G1602KAH, «Tribe 16 GB», «Transcend 16 GB», «GoodRam 32 GB»; жорсткий диск «Sandisk 2TB» з серійним номером 34; грошові кошти російської федерації купюрами 1000 рублів у кількості 6 одиниць, (ИН5011412, ЭГ8587696; ГЛ 6969039; ЧЗ3794774; ЧО4949935; ИЬ7612486); грошові кошти російської федерації купюрами 200 рублів у кількості 2 одиниці (АА041645856, АА 393388853); грошові кошти російської федерації купюрою 500 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ0917460), грошові кошти російської федерації купюрою 100 рублів у кількості 1 одиниці (СЭ5928387); грошові кошти російської федерації купюрою 5000 рублів у кількості 1 одиниці (ПА7698513), шляхом заборони користування та розпорядження (відчуження) вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1