БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/854/23
Провадження №1-кс/497/290/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у наданні дозволу на проведення обшуку

20.04.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про надання дозволу на проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2023 року слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про проведення обшуку в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000690 від 14.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено наступне:

У невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та час, у м. Болград Одеської області невстановлена досудовим розслідуванням особа збула мешканцю м. Болград ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особливо-небезпечний наркотичний засіб - канабіс у великих розмірах.

Під час досудового розслідування отримані достовірні дані, про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 , а предмети незаконної діяльності у виді наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів зберігає у вищевказаному домоволодінні з метою подальшого збуту.

За твердженням слідчого - вказану інформацію оперативним шляхом було перевірено та остання знайшла своє реальне підтвердження з декількох джерел, що свідчить, про те, що дійсно за реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 можуть зберігатися предмети кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України.

Слідчий зазначає, що у державних реєстрах наявна інформація щодо власників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перелік яких наводить, в тому числі власником 1/8 частки є ОСОБА_6 , який зареєстрований і фактично проживає за цією адресою.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та наполягав на його задоволені, переконаний, що є необхідність у проведенні обшуку з метою відшукування та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів .

Розглянувши доводи, викладені в клопотанні, документи додані до клопотання, матеріали кримінального провадження в оригіналі, пояснення слідчого, документи надані слідчим в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Така позиція Європейського суду з прав людини сформульована в рішеннях «Ратушна проти України», «Поліщук проти України», «Васильчук проти України», «Головань проти України», «Смирнов проти Росії».

Зокрема, в пункті 72 рішення Європейського суду з прав людини суд нагадує, що коли держави вважають за необхідне вдаватися до таких заходів, як обшуки житлових приміщень, з метою отримання доказів факту вчинення правопорушень, суд буде оцінювати, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та чи було дотримано принцип пропорційності. Суд також буде вивчати наявність у національному законодавстві ефективних гарантій від зловживань та свавілля та перевіряти, як ці гарантії працюють в окремому випадку, який розглядається. Критерії, які слід брати до уваги в цьому контексті (але не обмежуватись ними), - це спосіб та обставини, за яких було ухвалено постанову про проведення обшуку, інші докази, доступні на той час, а також зміст та обсяг постанови. При цьому особлива увага має приділятись гарантіям, застосованим з метою обмежити розумними рамками вплив цього заходу (див. вищезазначене рішення у справі «Бак проти Німеччини» (Buck у. Germany), пункти 44-45).

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 13 КПК України регламентовано, що не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії - є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч.1 ст.234 КПК України).

Пунктом 4 ч. 3 ст. 234 КПК України передбачено, що клопотання про проведення обшуку повинно містити підстави для його проведення, які випливають зі змісту ч. 5 цієї статті і передбачають обґрунтування в клопотанні та доведення доданими до нього документами достатність підстав вважати, що:

- відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

- відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

- відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

- за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Як встановлено слідчим суддею, Слідчим відділом Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000690 від 14.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З наданого слідчим витягу з ЄРДР в частині «Короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» слідує: "В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України встановлено, що в невизначений час невстановлена особа збула ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс у великих розмірах" (а.с.3).

Дата внесення відомостей в ЄРДР - 19.05.2002 року о 19:05.2022 за попередньою кваліфікацією за ст.307 ч.2КК України.

Також вказаний витяг містить інформацію про виділення матеріалів досудового розслідування:14.10.2022 року

Однак у додатках до клопотання слідчим не надано, а ні копії документу, який став підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а ні копії постанови про виділення матеріалів досудового розслідування.

В клопотанні слідчого взагалі відсутнє посилання на процесуальний документ, який став підставою для внесення відомостей до ЄРДР за даною кваліфікацією.

Згідно постанови прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 27.03.2023 року визначено підслідність даному кримінальному провадженні №0000690 від 14.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за Болградським РВП ГУНП в Одеській області (а.с.5).

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на довідку меморандум ст. о/у СКП Болградського РВН ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції Мітєва Степана, в якій дата містить виправлення (а.с.8).

Разом з цим, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, надається слідчим в порядку ст.40 КПК України, якою передбачено, що слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Таке доручення є обов`язковим для виконання відповідними оперативними підрозділами, які за результатами виконання зобов`язані надати слідчому зібрані/здобуті докази, інформацію, або належним чином письмово повідомити про неможливість виконання доручення слідчого.

Втім, жодних доказів на підтвердження того, що слідчим надавалося доручення в рамках вказаного кримінального провадження оперативному підрозділу, та що вказане доручення було виконано - до клопотання не додано, та відсутнє відповідне посилання в тексті самого клопотання.

А тому слідчий суддя, розцінює критично додану до клопотання довідку меморандум ст. о/у СКП Болграського РВН ГУНП в Одеській області, лейтенанта поліції Мітєва Степана (а.с.8), оскільки не можливо пересвідчити в законності її походження.

Більш того, слідчий суддя звертає увагу, що 20.04.2023 року на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 надійшли одразу три клопотання слідчих про надання дозволу на проведення обшуку в рамках одного і того ж кримінального провадження №0000690:

- справа №497/854/23, провадження №1-кс/497/289/23;

- справа №497/854/23, провадження №1-кс/497/290/23;

- справа №497/854/23, провадження №1-кс/497/291/23.

Підставою для проведення обшуків у всіх трьох зазначених провадженнях є "Довідка-меморандум по результатам перевірки інформації в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000690 [...]" (надалі - Довідка), з якої вбачається, що вона підписана однією і тією ж особою - ст. о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 .

Проте, підпис о/у ОСОБА_10 на цих довідках є абсолютно різним, що ставить під сумнів дійсність даного процесуального документу та унеможливлює посилання слідчого судді на даний процесуальний документ, як на такий, що є підставою обґрунтованості вказаних клопотань.

Пунктом 4 частини 3 статті 234 КПК України передбачено - у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про підстави для обшуку, однак в клопотанні слідчого не має жодного конкретного посилання на доказ, який би міг бути підставою для проведення обшуку, натомість слідчий в клопотанні посилається на нібито отримані слідчим достовірні дані про причетність зазначеної особи до вчинення вказаного правопорушення, без посилання на конкретні докази.

А відтак, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити наявність підстав для проведення обшуку.

Водночас, у клопотанні, яке розглядається, не вказано та слідчим не обґрунтовано, яким чином надання дозволу на обшук зазначеного житла відповідатиме приписам ч. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині, що стосується втручання у відповідні права володільця цього житла.

Зважаючи на викладене слідчим не доведено, що втручання у права мешканців та володільців житла є необхідним у демократичному суспільстві та планується здійснювати в інтересах громадської безпеки, запобігання злочинам тощо згідно із законом.

Разом з тим, в прохальній частині клопотання слідчим зазначено: "прошу: [...] Винести ухвалу про дозвіл на проведення обшуку слідчими, що входять до складу слідчої групи та прокурорам, які здійснюють повноваження прокурорів, у кримінальному провадженні №0000690 від 14.10.2022 ...".

Слідчий суддя звертає увагу, що Кримінально процесуальним кодексом не передбачено "винесення" ухвали про дозвіл на проведення обшуку, натомість передбачено надання дозволу на проведення обшуку, шляхом постановлення ухвали слідчим суддею (ст.235, 371 ч.3 КПК України).

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечені кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З огляду на серйозність втручання в конституційне право на недоторканість житла, іншого володіння особи, слідчий суддя при таких обставинах позбавлений можливості постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, яке виправдовує мету досягнення цілей обшуку та є спів мірним з втручанням у право на повагу до житла особи, гарантоване Конституцією України.

Таким чином, вважаю, що слідчий не довів достатності підстав вважати наявними обставини, передбачені ч. 5 ст. 234 КПК України, а тому в задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст.ст.234-235 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про винесення ухвали про дозвіл на проведення обшуку слідчими, що входять до складу слідчої групи та прокурорам, які здійснюють повноваження прокурорів, у кримінальному провадженні №0000690 від 14.10.2022, а також за їх дорученням з залученням працівників відповідних оперативних підрозділів, а також (за необхідністю) відповідних експертів та спеціалістів, житлових, господарських приміщень, території домоволодіння, транспортних засобів що перебувають на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ________________ ОСОБА_1