КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000927 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 січня 2023 року.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував тяжкість інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи та дані про їх особу, на підставі чого дійшов висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не в змозі запобігти існуючим ризикам.

На рішення суду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо їх підзахисних запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апелянти зазначають, що в порушення вимог кримінального процесуального закону, прокурор не навів у клопотанні про продовження запобіжного заходу конкретні обставини, які свідчать про існування у поведінці обвинувачених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також обставини, які свідчать про недостатність застосування щодо них більш м`яких запобіжних заходів, що в свою чергу було проігноровано судом першої інстанції.

Крім того, на думку захисника ОСОБА_6 , судом не взято уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 має місце реєстрації та проживання, хворіє на тяжку хворобу, яка в умовах слідчого ізолятора прогресує, позитивно характеризується.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_12 , зазначає, що судове засідання у кримінальному провадженні було призначене на 14 листопада 2022 року, запобіжний захід раніше обраний діяв до 22 листопада 2022 року, а тому не було необхідності в розгляді клопотання прокурора про його продовження 10 листопада 2022 року.

Також захисник ОСОБА_8 просить врахувати, що його підзахисний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки тривалий час проживає зі своєю цивільною дружиною. Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, в діях ОСОБА_7 відсутня будь-яка соціальна небезпека, що виключає можливість для застосування щодо нього виняткового запобіжного заходу.

Не погоджується апелянт і з визначеним ОСОБА_13 розміром застави, вважаючи його непомірно великим та таким, що не відповідає матеріальному становищу обвинуваченому.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000927 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України,ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08 січня 2023 року.

На вказане рішення суду подано апеляційні скарги захисником обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 , та захисником обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокатом ОСОБА_8 , в частині продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 колегія суддів вважає його законним, а висновки суду щодо не достатності іншого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, обґрунтованими, зважаючи на наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги закону при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер дій, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , обсяг судового слідства, який ще необхідно провести, а також дані про їх особу, а саме вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу наявності підстав для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який, запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти існуючим ризикам.

Таке обмеження права ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Ті дані про особу обвинувачених, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники, не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи апеляційних скарг про те, що стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Матеріали провадження не містять переконливих доказів того, що існуючі у поведінці ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ризики зменшилися, або, що запобігти їм в змозі інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Також, є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні і визначений обвинуваченим розмір застави.

Інші доводи апеляційних скарг не вказують на істотні порушення судом першої інстанції вимог КПК України при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запобіжного заходу, а тому не можуть бути підставою для скасування постановленого судом рішення.

Таким чином, за вказаних вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а відтак апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3