ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26254/22

Провадження № 11-сс/4820/44/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Супранівка Підволочиського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, неофіційно працюючого маляром-рихтовщиком по ремонту транспортних засобів, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 10 березня 2023 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, зокрема, те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, що дає підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. до 06 год. Вказує, що існування ризиків, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, нічим не підтверджуються, зміст клопотання зводиться виключно до обґрунтування підозри. Ухвала слідчого судді не містить відомостей про те, на підставі яких доказів, досліджених в ході судового засідання, можна прийти до висновку про обґрунтованість підозри саме за ч. 4 ст. 189 КК України. Звертає увагу, що слідчим суддею, в оскаржуваній ухвалі, зазначено про сімейний стан підозрюваного, однак не враховано, сталих соціальних зв`язків у ОСОБА_7 , останній, заперечує вчинення вимагання, проте підтверджує ряд подій між ним і потерпілим, які можуть бути кваліфіковані як менш тяжке кримінальне правопорушення. Уважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований інший запобіжний захід, який не пов`язаний з його триманням в установах попереднього ув`язнення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в умисних діях, які виразилися у вимозі передачі чужого майна з погрозою заподіяння потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, у період воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею.

При цьому був опитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_7 , наявність передбачених, ст.177 КПК України, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.

Зокрема, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, проте він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, згідно ст. 12 КК України, особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років, що дає підстави вважати, що усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, у випадку доведення винуватості, останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, крім того, слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки та потерпілий судом не допитані, а тому існує ризик незаконно впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування йому саме такого запобіжного заходу, так як найсуворіший запобіжний захід зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Наведені, в апеляційній скарзі, доводи захисника для зміни запобіжного заходу, на домашній арешт з 21 год. до 06 год., зокрема, наявність міцних соціальних зв`язків, не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, його особи та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. А тому, посилання апеляційної скарги, в цій частині, є безпідставними.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, на що звертає увагу захисник, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, колегія суддів відхиляє, оскільки на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд, під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, то ж апеляційні вимоги сторони захисту, в цій частині, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе, у повній мірі, забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони захисту на предмет відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі твердження захисника ОСОБА_8 про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними.

При цьому апеляційний суд ураховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Викладені в ухвалі слідчого судді висновки та доводи апелянта про зворотнє, зокрема, відсутність у клопотанні слідчого посилання на обставини, які доводять наявність зазначених ризиків, не ґрунтуються на матеріалах провадження. Такі фактичні обставини слідчим викладені та в судовому засіданні прокурором доведені.

Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту не спростовують таких висновків слідчого судді.

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3