Справа №950/680/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/698/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 07 грудня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що його строк закінчується, а розгляд даного провадження триває, ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, не зменшились та існують і запобігти їм, шляхом застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурор та просив змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешті таку його позицію, також, підтримав і захисник - адвокат ОСОБА_7 .

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 07 грудня 2022 року вказане клопотання прокурора було задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 04 лютого 2023 року включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його безпідставним та незаконним, захисник ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора - відмовити. Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що своє рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років і ризики, передбачені п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Разом з тим, жоден із зазначених у клопотанні ризиків не мають ніяких підтверджень, обгрунтованість обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України відсутня, оскільки в діях ОСОБА_6 вбачається склад злочину, передбаченого ст. 118 КК України, а саме умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, що підтверджується

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що своє рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років і ризики, передбачені п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Разом з тим, жоден із зазначених у клопотанні ризиків не мають ніяких підтверджень, обгрунтованість обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України відсутня, оскільки в діях ОСОБА_6 вбачається склад злочину, передбаченого ст. 118 КК України, а саме умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, що підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами. Ризик приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що було встановлено судом з врахуванням тих обставин, що місце знаходження ножа не встановлено, відсутній оскільки ОСОБА_6 визнає себе винним у нанесенні удару саме ножем потерпілому та позбавлення його життя, фактично ним оспорюються лише обставини, за яких було вчинене вбивство. Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків не підтверджений, оскільки свідки надали покази, які ніяк не суперечать показам ОСОБА_6 , тиск на представника потерпілого виключається, оскільки вона вже надала покази та заявила цивільний позов у справі.

Крім того, він, як захисник обвинуваченого, звертав увагу суду та просив врахувати, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 під час перебування під вартою значною мірою погіршився, однак, суд ні цього, ні вищезазначених обставин не врахував і відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник - адвокат ОСОБА_7 та прокурор про час, день та місце розгляду даного кримінального провадження були сповіщені належним чином, на підтвердження чого від обвинуваченого надійшла розписка про отримання ним повідомлення, а від захисника та прокурора надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду за їх участі, наявні підстави для розгляду даного провадження у їх відсутність, а тому, заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Задовольняючи клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено що ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, на спростування доводів апелянта, з врахуванням доводів та їх обґрунтувань, зазначених у клопотанні, а саме того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, судом було встановлено наявність ризику переховування останнього від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, у разі доведеності його вини. Крім того, з врахуванням тих обставин, що в ході досудового розслідування не встановлено місця перебування ножа, яким спричинено тілесне ушкодження потерпілому, а також свідчень ОСОБА_6 про те, що він забрав ніж, вимив його і викинув, тобто вчинив дії направлені на знищення речових доказів, судом було встановлено ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а за наявності того, що свідок у даному провадженні повідомила про те, що вона боїться ОСОБА_6 , оскільки він може вчинити над нею фізичну розправу, судом було встановлено ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, на підтвердження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 не судимий, згідно ст.89 КК України, однак притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в тому числі, і проти життя та здоров`я особи.

За таких обставин, підставою для продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали встановлені судом ризики, які існують і не зменшились, а тому, висновок суду про те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, є вмотивованим і з таким висновком колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України відсутня, оскільки в діях ОСОБА_6 вбачається склад злочину, передбаченого ст. 118 КК України, то вказаним обставинам апеляційний суд оцінки не надає і не враховує саме у даному провадженні, оскільки вони будуть предметом розгляду суду при вирішенні справи по суті та прийнятті остаточного по ній рішення.

Крім того, посилання апелянта на те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 під час перебування під вартою значною мірою погіршився, колегія суддів вважає безпідставними, за відсутності підтверджуючих доказів того, що останньому, за станом здоров`я, категорично заборонено перебувати під вартою чи що йому при зверненні в умовах установи, де він на даний час утримується, відмовлено у наданні необхідної медичної допомоги.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку усім обставинам провадження та дійшов вірного висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і правильність такого висновку доводами апеляційної скарги не спростовано.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , становить небезпеку для суспільства, наслідки вчиненого злочину - смерть людини, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження останньому строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 07 грудня 2022 року, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4