Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/217/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000692 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2023, якою стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Первозванівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 07.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на 3 роки,

продовжено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 12 год 30 хв 16.02.2023 по 12 год 30 хв 16.04.2023 включно та визначено заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 107 360 грн (сто сім тисяч триста шістдесят гривень).

За участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявила клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2023 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 12 год 30 хв 16.02.2023 по 12 год 30 хв 16.04.2023 та визначено розмір застави у сумі 107 360 грн.

Районний суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, які скоїв повторно, умисно, з корисливих мотивів та під час іспитового строку, до затримання офіційно не працював, не мав постійного джерела доходу, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які на цій стадії судового провадження не допитані судом і під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, ці обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він має постійне місце проживання та реєстрації по АДРЕСА_1 де проживає з мамою, до затримання неофіційно працював на будівництві у м. Одеса та мав стабільний дохід.

Також, вказує на те що у матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що він наразі перешкоджає чи перешкоджатиме кримінальному провадженню, чинить спроби незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, та може вчиняти інші дії на які посилається сторона обвинувачення та суд в оскаржуваній ухвалі.

Тому, на переконання обвинуваченого, ухвала суду є необґрунтованою, а посилання суду на те, що до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою є помилковим.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження № 390/212/23 у провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах кримінального провадження № 390/212/23, в судовому засіданні судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається прокурор в обґрунтування доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, дають достатні підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню, впливаючи на свідків, потерпілих, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Тому, апеляційні доводи обвинуваченого про необґрунтованість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченимінкримінованого йому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання обвинуваченого на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки він раніше неоднарозово притягувався до кримінальної відповідальності, не має жодних заробітків, не має міцних соціальних зв`язків та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2023,якою продовженостосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, а саме з 12 год 30 хв 16.02.2023 по 12 год 30 хв 16.04.2023 включно та визначено заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 107 360 грн (сто сім тисяч триста шістдесят гривень)- залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2