У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3285/22

№ 1-кп/183/1036/22

18 січня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000119 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів, яке мотивувала тим, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.

Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вказав, що не має підстав для продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений дотримується усіх умов, які покладенні на нього, з`являється до суду за кожним викликом, ризики відсутня, а тому просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна.

Крім того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, а тому суд приходить до переконання, що наразі продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від органів прокуратури та суду.

Суд приймає до уваги обставини, на які посилається сторона захисту, однак належна поведінка обвинуваченого не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки цей факт не спростовує наявність ризиків.

За таких обставин, суд погоджується з думкою прокурора про те, що на даний час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому на думку суду, оскільки на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Суд також не знаходить підстав для зміни часу домашнього арешту з підстав, викладених вище.

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, застосований обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжити в межах строків, визначених КПК України, а саме на 60 днів.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком до 17 березня 2023 року включно з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22:00 години до 06:00 години та покладенням на нього обов`язків строком до 17 березня 2023 року включно:

1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;

2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками.

По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Соборному ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. (м. Дніпро, вул. Шевченко, 7).

Повний текст ухвали оголошено 20 січня 2023 року о 13.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1