УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 317/941/23

Провадження № 1-в/317/41/2023

02 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації установи відбування покарання ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з державною установою «Біленьківська виправна колонія (№99)» в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: 26.11.2019 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 156 КК України до 5 років позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, посилаючись на те, що він вважає, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а саме працює на складі обслуговуючого персоналу установи, є заохочення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник адміністрації установи виконання покарань проти клопотання заперечував.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації, враховуючи думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1) засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2) засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

В матеріалах справи міститься характеристика на засудженого ОСОБА_5 , якою не підтверджено позицію засудженого щодо доведення ним свого виправлення. Також зазначено, що комісією ДУ «Біленківська виправна колонія (№99)» від 12.03.2021 відмовлено засудженому в переведені на дільницю соціальної реабілітації. 13.01.2022 комісією ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, за заявою засудженого. 10.11.2022 комісією ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» відмовлено засудженому в поданні матеріалів про умовно-дострокове звільнення (а.с.7).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 23 лютого 2023 року засуджений ОСОБА_5 має 1 (одне) заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки та 1 (одне) стягнення за зберігання забороненого предмету (а.с.8).

Згідно довідки, виданої бухгалтером ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)», засуджений ОСОБА_5 на виробництві колонії не працював (а.с.10).

За вироком суду, ОСОБА_5 не має цивільного позову, станом на 21.02.2023 р., в бухгалтерії ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» виконавчі листи на стягнення боргу відсутні (а.с.9).

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Саме по собі відбуття засудженим певної частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недотримання умови, передбаченої ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки матеріалами справи не підтверджено те, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 за місцем відбування покарання характеризується задовільно, має тільки 1 заохочення та 1 стягнення, на виробництві установи не працює і намірів не виявляє, що підтверджується довідкою ДУ «Біленківська виправна колонія» (а.с.10), що свідчить про те, що клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1