Справа № 947/7361/22
Провадження № 1-кп/947/715/22
УХВАЛА

22.12.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному проваджені №0000009 від 02.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса, громадянин України, українець, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше судимий Київським районним судом м.Одеси 27.08.2021 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 3 роки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нового умисного тяжкого кримінального правопорушення в період іспитового строку, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити новий злочин, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, ухилявся від слідства та суду, тривалий час перебував у розшуку, має судимість за вчинення умисного злочину. Ці ризики не зменшилися і не відпали.

Клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглянуто в судовому засіданні в умовах воєнного стану, як виняток, без участі обвинуваченого, який тримається під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», а з захисником через мобільний додаток «Вайбер».

Необхідність розгляду вказаного клопотання прокурора без участі ув`язненого обвинуваченого мотивується наступним.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого пролонговано у встановленому порядку.

Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Верховний суд в своєму листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду, та з використанням мобільного телефону і мобільних додатків.

Через ті чи інші поважні причини працівники ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не змогли забезпечити виконання ухвали Київського районного суду м.Одеси про проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , що унеможливило його участь у судовому засіданні.

Разом з тим, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується, а можливості проведення судового засідання в інший час через особливості роботи державних установ через воєнний стан, задіяних в цьому процесі, неможливо.

При цьому суд забезпечив присутність в судовому засіданні захисника обвинуваченого, переконався в тому, що обвинувачений обізнаний про порушене перед судом питання.

Адвокат ОСОБА_5 заперечив проти продовження строків запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки ризики не доведені та ґрунтуються лише на припущеннях, відсутні докази вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а наявні в матеріалах кримінального провадження докази є недопустимими, обвинувачений не ухилявся від суду, а оголошення його у розшук було безпідставним.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які суд ще не досліджував.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, стійких соціальних зв`язків, фактично ухилявся від суду, перебував у розшуку, був затриманий;

може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини, оспорювання обвинувачення;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, виходячи з образу життя, відсутності легітимного джерела доходів, обґрунтоване обвинувачення у вчинені нового умисного злочину в період іспитового строку.

Як свідчить практика ЄСПЛ, наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у зв`язку з вчиненням особи злочину не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте разом з іншими обставинами збільшує ризик втечі особи настільки, що йому неможливо запобігти, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Бєлоусов проти України».

Крім того, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Тому законних підстав для пом`якшення запобіжного заходу на даний час не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії ухвали закінчується 21.02.2023.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49620 (Сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяця після його звільнення:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання, номеру мобільного телефону.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Відмовити стороні захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвалі.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_6