Справа № 699/874/21
Номер провадження № 1-кп/699/65/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.23 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з повною технічною фіксацією матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні від 22.06.2021 № 0000174

за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Корсуня-Шевченківського, Черкаського району, Черкаської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо спеціальною освітою, не працюючої, одруженої, здійснюючої догляд за малолітньою дочкою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 19.06.2021 о 00.13 год., перебуваючи біля пабу «Нікас», який розташований за адресою: Черкаська область, м.Корсунь-Шевченківський, вул. Героїв Майдану, 7, на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, схопила ОСОБА_7 обома руками за волосся та ударила її лобною частиною голови об стіну пабу «Нікас», у подальшому продовжуючи тримати за волосся нанесла один удар коліном правої ноги в область слизової оболонки верхньої губи. У результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лобної ділянки та садна слизової оболонки верхньої губи, які відповідно до висновку експерта Корсунь-Шевченківського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 27.08.2021 №05-11-01/99 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяла потерпілій умисне легке тілесне ушкодження.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Обсяг доказів

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання неодноразово не з`явилася. Застосоване до неї ухвалою суду грошове стягнення не досягло мети явки потерпілої до суду. Заслухавши позиції прокурора та обвинуваченої суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі потерпілої ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання стосовно доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обвинуваченій роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України та наслідки розгляду кримінального провадження у такому порядку, а саме позбавлення права оспорювати встановлені фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстав вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, урахувавши, що обвинувачена ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої.

2.2. Показання обвинуваченої ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого правопорушення, викладені в обвинувальному акті. До свого вчинку ставилася негативно, щиро каялася.

2.3. Дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.

Стороною обвинувачення надано витяг з ЄРДР та низку документів, які характеризують обвинувачену.

Так, за місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалася.

Відповідно до довідки КНП «Корсунь-Шевченківська багатопрофільна лікарня» від 30.08.2021 № 83 ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

2.4. Висновки щодо доведеності винуватості.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів оцінив з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час судового розгляду встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не суперечать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Отже, судом поза розумним сумнівом встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяла потерпілій умисне легке тілесне ушкодження.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

В обвинувальному акті зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття, а обставини, які обтяжують покарання - не встановлені.

Суд погоджується з такою позицією.

4. Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорій проступків відповідно до ст. 12 КК України, особу винної, яка виховує малолітню дочку, характеризується позитивно, бере до уваги щире каяття як обставину, яка пом`якшує покарання, а також враховує відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити найменш обтяжливе покарання в межах санкції інкримінованої статті, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов заявлено не було.

Щодо обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, підстав для його застосування не вбачається.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ: диск DVD-R Videx з відеозаписом камер спостереження біля пабу «Нікас», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, слід знищити.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Речовий доказ: диск DVD-R Videx з відеозаписом камер спостереження біля пабу «Нікас» - знищити після набрання вироком законної сили.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану суд обмежується проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СуддяОСОБА_1