Справа № 521/8253/22
Провадження № 1-кп/521/832/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000206 від 11 травня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світла Дача, Снігурівського району, Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2022 року, більш точний час та місце встановити не надалося можливим, у ОСОБА_3 , виник намір на заволодіння чужим майном, шляхом обмануза продаж у Всесвітній мережі Інтернет, неіснуючого в нього товару.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння грошима шляхом обману, усвідомлюючи, що його дії спричинять шкоду, протягом квітня 2022 року, ОСОБА_3 зареєстрував сторінку з іменем користувача « ОСОБА_6 » на інтернет-платформі «ОЛХ», де використовуючи пропозицію продажу неіснуючого в нього мобільного телефону марки «Ipnone 11 Pro», зображення якого отримав з мережі Інтернет, з метою заволодіння грошей, прив`язав до даної сторінки банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , оформлену своє ім`я.

Так, 06.04.2022 на дану сторінку «ОЛХ» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , з наміром придбати неіснуючий у ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro».

В свою чергу, ОСОБА_3 повідомив зі свого мобільного телефону останній, що вартість телефону складає 15000 гривень та необхідно здійснити передплату в сумі 1000 гривень на рахунок його картки, номер якої він відправив ОСОБА_7 , шляхом СМС листування.

В подальшому 07.04.2021 о 01 годині 20 хвилин потерпіла перерахувала грошові кошти в розмірі 1000 гривень 37 копійок, в якості передоплати за телефон, на запропоновану ним банківську картку, після чого ОСОБА_3 повинен був відправити даний телефон останній, однак цього не зробив оскільки мав намір на шахрайське заволодіння грошовими коштами.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 07.04.2022 приблизно о 10 годині 30 хвилин, шляхом використання веб-ресурсу «OLX», зв`язався з ОСОБА_7 , якій повідомив про термінову необхідність перерахувати ще 1000 гривень, у якості сплати часткової вартості за даний телефон. В свою чергу ОСОБА_7 07.04.2021 о 10 годині 44 хвилин перерахувала зазначені ОСОБА_3 1000 гривень на його банківську картку.

В подальшому, з 07.04.2022 по 11.04.2022 ОСОБА_3 за допомогою месенджеру «Telegram», з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 неодноразово зв`язувався з ОСОБА_7 та переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, вводив потерпілу в оману, викликавши у неї хибну впевненість у законності його дій та вигідності придбання вищевказаного мобільного телефону, надав неправдиві відомості про термінову необхідність перерахувати ще грошових коштів в рахунок сплати вартості мобільного телефону.

Потерпіла в свою чергу, будучи впевненою, що отримає товар, перераховувала кошти на його банківську картку декількома транзакціями, а саме: 07.04.2022 об 14 годині 54 хвилини, 07.04.2022 об 17 годині 10 хвилин, 08.04.2022 об 17 годині 46 хвилин, по 1000 гривень кожен раз, 08.04.2022 об 21 годині 47 хвилин - в сумі 400 гривень, 09.04.2022 об 21 годині 40 хвилин - в сумі 406 гривень, 10.04.2022 об 22 годині 16 хвилин - в сумі 470 гривень, 11.04.2022 об 13 годині 33 хвилини - в сумі 1200 гривень, 11.04.2022 об 15 годині 59 хвилин - в сумі 500 гривень, 11.04.2022 об 16 годині 05 хвилин - в сумі 300 гривень, 11.04.2022 об 16 годині 31 хвилина - в сумі 200 гривень.

Так, ОСОБА_7 перерахувала на запропоновану ОСОБА_3 банківську картку № НОМЕР_1 , грошові кошти на загальну суму 8 476 гривень 37 копійок, які він використав на власні потреби без направлення оплаченого товару.

Своїми противоправними діями ОСОБА_3 , заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8 476 гривень 37 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що приблизно в квітні 2022 року, він зареєстрував сторінку з іменем користувача « ОСОБА_6 » на інтернет-платформі «ОЛХ», де використовуючи пропозицію продажу неіснуючого в нього мобільного телефону марки «Ipnone 11 Pro», зображення якого отримав з мережі Інтернет, з метою заволодіння грошей, прив`язав до даної сторінки банківську картку АТ «Ощадбанк» оформлену своє ім`я, на яку в подальшому потерпіла ОСОБА_7 , маючи наміром придбати неіснуючий у нього мобільний телефон, перерахувала близько восьми тисяч гривень, якими він заволодів.У скоєному щиро покаялася.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 190 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, добровільно відшкодував завдані збитки, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Потерпілою ОСОБА_7 , до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 8476 гривень 37 копійок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вимоги позову визнав, та повідомив, що він добровільно відшкодував завдані ним потерпілій збитки.

Судом встановлено, що в підтвердження відшкодування завданого обвинуваченим потерпілій збитку, матеріали справи містять заяву потерпілої, в якій потерпіла ОСОБА_7 , вказує, що матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має, оскільки матеріальну шкоду їй відшкодовано у повному обсязі.

Вирішуючи заявлені в провадженні цивільні позови, суд приходить до висновку.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки судом встановлено, що було вчинене кримінальне правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду, в сумі 8476 гривень 37 копійок, вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, та на момент винесення рішення у справі обвинувачений повністю відшкодував потерпілій завдані ним збитки, таким чином, суд приходить до висновку, про закриття провадження в частині цивільного позову потерпілої, у зв`язку з відсутністю предмету спору, відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого - 23.11.2022 р. до звільнення з під варти - 09.02.2023 р., у зв`язку з внесенням застави, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 14 березня 2023 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін його попереднього ув`язнення, з 23 листопада 2022 року по 09 лютого 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком суду законної сили залишити без змін, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Після скасування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_3 , повернути заставодавцю ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), грошові кошти в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, які внесені 09.02.2023 року в якості застави за ОСОБА_3 (справа № 521/8253/22 провадження 1-кп/521/1271/22).

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Айфон 11», у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_7 , як власнику.

- скріншоти листування та скріншоти з виписками (квитанціями) з мобільного додатку «Monobank», - зберігати в матеріалах справи.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, в сумі 8476 гривень 37 копійок., - закрити, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1