печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000412 від 05.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

23.03.2023 Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором, звернулася до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000412 від 05.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує, що громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи у безпечному місці на підконтрольній органам державної влади України території, діючи за попередньою змовою групою осіб, упродовж 2014-2019 років, усвідомлюючи, що так звана «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») є терористичною організацією та має відповідні незаконно створені «органи влади та управління», які мають на меті здійснення насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади України, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також достовірно знаючи, що на тимчасово окупованій території України органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження, передбачені чинним законодавством України, умисно, шляхом сплати так званих «податків», «зборів», «платежів» до бюджету «ДНР» здійснив фінансування тероризму, тобто дії, вчинені з метою фінансового забезпечення терористичної організації, за попередньою змовою групою осіб.

Вказані кримінально-протиправні дії вище перерахованих осіб є тяжким злочином, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364 КК України, у тому числі з конфіскацією майна.

22.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України - фінансуванні тероризму, тобто дій, вчинених з метою фінансового забезпечення терористичної організації, за попередньою змовою групою осіб.

Сторона обвинувачення вказує, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п 1-5 ст. 177 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України вручено підозрюваному 21.03.2023.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків у кримінальному провадженні. Одночасно сторона захисту просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 05.08.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000412 за підозрою ОСОБА_6 та за фактом фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, фінансування тероризму, а також зловживання службовим становищем службовим особами Державної податкової служби України, Державної прикордонної служби з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки для державних інтересів.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської міської прокуратури.

22.12.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України - фінансуванні тероризму, тобто дій, вчинених з метою фінансового забезпечення терористичної організації, за попередньою змовою групою осіб.

26.12.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 . ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26.02.2023.

З частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, жодна особа не може бути позбавлена свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом та судовим органом, створеним відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту та погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 05.09.2022;

- протоколом огляду речей і документів від 05.09.2022, зокрема мобільного телефону ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду речей і документів від 05.09.2022, зокрема документів наданих ОСОБА_9 ;

- протоколом обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_10 ;

- протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою:

АДРЕСА_3 ;

- протоколами огляду речей і документів, вилучених в ході проведених обшуків;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.01.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.01.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.01.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 07.02.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2023;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 16.03.2023, яка у власних показаннях зазначила, що в січні 2023 року від колишнього працівника «ООО «Ломбард Стандарт» їй стало відомо про те, що ОСОБА_6 через те, що вона надала проти нього покази, вирішує питання з правоохоронними органами «ДНР» щодо притягнення її до кримінальної відповідальності. Крім того зазначила, що за нею особисто та за членами її родини постійно слідкують невідомі люди, фотографуючи її на мобільні телефони, що вона сприймає як попередження з боку ОСОБА_6

- матеріалами оперативного підрозділу щодо виконання доручень слідчого;

- матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

20.02.2023 заступником керівника Київської міської прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців та визначено у ньому новий строк досудового розслідування до 22.03.2023.

16.03.2023 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_16 продовжено строк досудового розслідування до 6 місяців, тобто до 22.06.2023.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

В той же час, слідчий суддя не в повній мірі може погодитися із ризиками, на які вказує сторона обвинувачення в клопотанні та про які прокурор наголошував у судовому засіданні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Стороною обвинувачення в клопотання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що санкцією злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання.

Крім того, з протоколу огляду флеш накопичувача наданого ОСОБА_9 від 17.03.2023, вбачається, що ОСОБА_6 має намір залишити територію України..

Проте, на переконання слідчого судді в світлі встановлених обставин, в повній мірі недоведено, що підозрюваний буде переховуватися, враховуючи, що понад місяць підозрюваний був без запобіжного заходу та доказів неналежного виконання останнім процесуальних обов`язків.

Сторона обвинувачення вказує, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, обґрунтування вказаного ризику являється досить формальним, враховуючи, що прокурором в світлі обставин кримінального провадження жодним чином не обґрунтовано.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що перебуваючи на волі, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_6 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків. ОСОБА_6 для уникнення кримінальної відповідальності може використати тісні соціальні зв`язки, зв`язки з працівниками органів державної влади та правоохоронних органів, у тому числі «ДНР», з метою незаконного впливу на свідків.

У показаннях ОСОБА_9 від 16.03.2023 зазначено, що ОСОБА_6 через свої зв`язки займається організацією притягнення її до кримінальної відповідальності правоохоронними органами «ДНР».

Слідчий суддя відноситься критично до доводів сторони обвинувачення, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення і у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за вчинення тяжкого злочину та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом, оскільки вказаний ризик не доведено.

Окрім цього, сторона обвинувачення вказує, на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 будучи не ізольованим від суспільства, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Існують ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідка, примушування його до відмови від давання показань, у скоєнні якого підозрюється, слідчий суддя вважає дані доводи такими, що заслуговують на увагу.

На переконання слідчого судді, в світлі встановлених обставин кримінального провадження, зазначені ризики і мають ймовірність, проте доказів того, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти, слідчому судді не надано, а відтак слід вважати, що такі відсутні.

Слідчий суддя вважає, що вказані ризики можна виключити не лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а й застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням особою під вартою й покладення відповідних обов`язків та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_6 є невиправданим, а таке втручання в його основоположні права і свободи жодним чином не забезпечить реалізацію завдань кримінального провадження та об`єктивний судовий розгляд, а відтак клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказане, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та частково доведено актуальність ризиків на даний час, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, у межах строку досудового розслідування, що зможе забезпечити цілі кримінального провадження та одночасно не буде допущено порушення прав ОСОБА_6 .

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000412 від 05.08.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000412 від 05.08.2022, а саме до 25.05.2023 включно, у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23.00 год. до 06.00 год. наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні № 0000412 від 05.08.2022.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1