Справа № 503/153/23
Провадження № 1-кп/503/37/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000023 від 25.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ (на даний час м. Подільськ) Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом по загальній мобілізації на посаді начальника групи дільничних інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у військовому званні «лейтенант»,

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що згідно із вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 341/22 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Крім того, Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 2738-ІХ від 16.11.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 року № 2738-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по 22.01.2023 рік діяв воєнний стан.

28.04.2022 року обвинувачений ОСОБА_4 , як військовослужбовець військової служби призваний відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022 року, що прибув з ІНФОРМАЦІЯ_3 у період воєнного стану і направлений для її подальшого проходження до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.04.2022 року №106-ОС, лейтенанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення, і призначено на посаду начальника групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) вказаної військової частини.

Відтак, з 28.04.2022 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби. Проходячи військову службу, обвинувачений - лейтенант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.3 розділу І «Інструкції про особливості зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат в органах та підрозділах Державної прикордонної служби в умовах особливого періоду, надзвичайного та воєнного стану, а також у підрозділах, які залучені до сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконують завдання на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим», затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2018 №636, пункту 71 розділу ІІІ «Тимчасової інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів і засобів активної оборони у відділах Державної прикордонної служби України» затверджена наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.05.2006 №421 зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, а також є відповідальним за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним зброї та бойових припасів, не допускати ганебних вчинків.

Однак, діючи в супереч наведених вимог законодавства, 22 січня 2023 року обвинувачений лейтенант ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

Відповідно до книги видачі зброї та боєприпасів відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) лейтенантом ОСОБА_4 , особисто було отримано зброю, а саме: 5, 45 мм, АКС -74 № НОМЕР_3 . В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по загальній мобілізації та проходячи її на посаді начальника групи дільничних інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) прикордонного загону Державної прикордонної служби України у військовій частині НОМЕР_2 , у військовому званні лейтенант, о 17 годині 25 хвилин 22.01.2023 року здійснював рух у складі групи дільничних інспекторів ДПСУ на автомобілі ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_4 , який в подальшому застряг у багнюці біля с. Сергіївка Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області, і з метою витягнення автомобіля з багнюки, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг це передбачити, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.3 розділу І «Інструкції про особливості зберігання стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат в органах та підрозділах Державної прикордонної служби в умовах особливого періоду, надзвичайного та воєнного стану, а також у підрозділах, які залучені до сил і засобів для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та виконують завдання на адміністративній межі з тимчасово окупованою територією Автономної Республіки Крим», затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.07.2018 №636, пункту 71 розділу ІІІ «Тимчасової інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів і засобів активної оборони у відділах Державної прикордонної служби України» затверджена наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.05.2006 №421, в умовах воєнного стану, залишив ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АКС-74, № НОМЕР_3 , біля вказаного автомобіля та в подальшому після завершення несення служби, близько 23 години 40 хвилин цього ж дня 22.01.2023 року, прибувши до місця дислокації підрозділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (Тип Б), що розташований в селі Шершенці Подільського (Кодимського) району Одеської області, виявив відсутність ввіреної йому для службового користування зброї, а саме 5,45 мм автомат АКС-74, № НОМЕР_3 , внаслідок порушення правил її зберігання, залишкова вартість якого станом на 22.01.2023 року складала 548 гривень 00 копійок.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник подали угоду про визнання винуватості, просили затвердити її та призначити узгоджену міру покарання, із застосуванням ст.58 КК України, та замість позбавлення волі на строк 2 роки призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в дохід Держави 20 відсотків із суми грошового забезпечення обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості, яку подали сторони, укладена 07.03.2023 року у м. Подільськ Одеської області між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим - лейтенантом ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особі у кримінальному провадженні та ордера на надання правничої (правової) допомоги від 07.03.2023 року серії ВН № 1199504.

Відповідно до угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України. Цей факт він також підтвердив в судовому засіданні та пояснив, що він повністю визнає свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також визнає всі фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням та викладені в обвинувальному акті.

Сторони угоди погодили вид та міру покарання, а саме: на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.413 КК України, керуючись ст.58 КК України, замість позбавлення волі на строк 2 (два) роки покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми його грошового забезпечення.

Обвинувачений запевнив суд, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Суд переконався в добровільності сторін на укладання угоди.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у втраті ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчиненій в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.413 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить також з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засідання суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

За змістом положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.413 КК України, вчинене ОСОБА_4 , є нетяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч.4 ст. 474 КПК України, якими скористатись не бажає, та наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені в ч.2 ст. 473, ст. 476 КПК України, а також характер та суть обвинувачення.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 469, 472 та ст.474 КПК України; викладені в ній обставини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, об`єкт та предмет злочину, його кваліфікаційні ознаки є такими як і в пред`явленому прокурором обвинуваченні, а визначене сторонами покарання відповідає вимогам кримінального закону, є необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання винного, який щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.

Дійсно, відповідно до обвинувального акту та змісту угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння., що є обставиною, яка обтяжує покарання в розумінні ст.67 КК України. Разом з тим, за характеризуючими матеріалами на обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений за місцем несення служби характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст.472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиїх прав, свобод та інтересів, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання підозрюваним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджену сторонами міру покарання та застосувати керуючись ст.58 КК України, замість позбавлення волі на строк 2 (два) роки покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми його грошового забезпечення.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 07.03.2023 року, укладену у м. Подільськ Одеської області між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим - лейтенантом ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000023.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.413 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, керуючись ст.58 КК України замість позбавлення волі на строк 2 (два) роки покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми його грошового забезпечення.

Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 - не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1