Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2048/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене 10.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000531 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Збараж, Тернопільської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок змінити, звільнити ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Посилається на те, що позбавлення обвинуваченого права керувати транспортним засобом на 3 роки може призвести до втрати роботи, яка пов`язана із періодичними виїздами на автомобілі підприємства-роботодавця, що призведе до втрати коштів та поставить сім`ю обвинуваченого у скрутне матеріальне становище. Зазначає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення не в стані алкогольного сп`яніння, він позитивно характеризується.Вказує на те, що призначаючи покарання обвинуваченому суд не взяв до уваги зміст досудової доповіді представника органу пробації. Стверджує, що думка потерпілої щодо призначеного покарання не повинна була мати пріоритет перед сукупністю усіх пом`якшуючих покарання обставин.

В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок в частині призначення ОСОБА_7 покарання скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.Посилається на те, що суд безпідставно звільнив ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.На думку потерпілої, суд необґрунтовано врахував таку пом`якшуючу обставину як щире каяття, оскільки її ознаки в діях обвинуваченого відсутні. Звертає увагу, що обвинувачений не відшкодував заподіяну потерпілій шкоду, а також думку потерпілої, яка просила призначити покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк в межах санкції ч.2 ст.286 КК України. Зазначає, що ОСОБА_7 добровільно в правоохоронні органи з приводу вчинення ним злочину не звертався, а визнанням ним вини та каяття пов`язані виключно з його затриманням та пред`явленням обвинувачення. Вказує, що заподіяна потерпілій шкода відшкодована лише частково в межах наданої допомоги на лікування, яка не покриває половини понесених коштів, необхідних для лікування, а в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про намагання обвинуваченого компенсувати потерпілій перенесені нею страждання внаслідок вчиненого злочину.

Від захисника ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , в яких він просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позбавлено ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 4126 грн. 88 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, 09.08.2021 близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем Ford Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом на 199 км автодороги "Київ-Чоп" поблизу с. Варварівка, Новоград-Волинського району Житомирської області в напрямку м. Житомир водій ОСОБА_7 , в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (Далі - Правил дорожнього руху), яким визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого допустив виїзд керованого автомобіля за межі проїзної частини праворуч до кювету з подальшим перекиданням транспортного засобу на дах.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля Ford Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді переломів 4, 5, 6 шийних хребців з ушкодженням (гематомаю) спинного мозку, що супроводжувались порушенням функцій тазових органів та парезом обох верхніх та нижніх кінцівок, перелома правої плечової кістки множинних ран в ділянці голови та кінцівок які належать до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та заперечили щодо задоволення апеляційної скарги представника потерпілої, прокурора, яка просила залишити апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення стверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і є обґрунтованим, а його дії за ч.2 ст.286 КК України, кваліфіковано правильно та ніким з учасників не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги захисника про звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами та доводи представника потерпілого про скасування вироку суду в частині призначення покарання та постановлення нового вироку з призначенням ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років реально, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання суд врахував, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин з необережності, яким заподіяно тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та частково компенсував витрати на лікування потерпілої, дані про особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні непрацездатну дружину, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка через свого представника просила призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а тому обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, а на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційного суду захисником ОСОБА_6 було долучено до матеріалів провадження копії квитанцій про поштові перекази: 14.11.2022 4999 грн; 09.01.2023 2000 грн; 08.02.2023 2000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, про що зазначено в апеляційній скарзі захисника та підстав для скасування вироку суду в частині призначення покарання та постановлення нового вироку з призначенням ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років реально, про що просить апеляційний суд представник потерпілої, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: