Справа №639/2088/18
Провадження № 1-КП/639/30/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/2088/18 (в ЄРДР № 0000890 від 04.05.2017, № 0001951 від 12.09.2017 та № 0000012 від 18.03.2021) за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: 26.12.2012 Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки; 19.11.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, 09.03.2016 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.10.2016, до 5 років позбавлення волі; 17.06.2021 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 18.11.2021 Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, в тому числі за злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену судимість за вказані злочини, повторно вчинив кримінальні правопорушення з корисливих мотивів на таких обставин:

У період часу з 15 год. 00 хв. 11.09.2017 до 11 год. 00 хв. 12.09.2017, точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , через відкриту хвіртку паркана зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_7 , де побачив у вікно телевізор, який стояв на столі у кімнаті. Після чого у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму відчинив вікно будинку та через віконний отвір проник до квартири АДРЕСА_3 , де, в одній з кімнат зі столу таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_7 телевізор TM «Samsung», моделі «UE32F4510AKXUA», вартістю 2696 грн. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2696 грн.

Крім того 25.12.2017, приблизно о 21 годині, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (двоє останніх засуджені за відповідне кримінальне правопорушення вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.12.2021), перебуваючи поблизу станції метро «Холодна гора» по вул. Полтавський шлях м. Харкова, помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_10 , який тримав у руці мобільний телефон.

Саме в той час ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо вчинення відкритого викрадення мобільного телефону, належного ОСОБА_10 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спочатку прослідували за ОСОБА_10 , який прямував до місця свого мешкання, та приблизно о 21 годині 56 хвилин до багатоповерхового житлового будинку, розташованого АДРЕСА_4 . Надалі вони наблизились до ОСОБА_10 , який зупинився біля під`їзду № 2 та намагався відчинити вхідні двері. Потім ОСОБА_9 , діючи узгоджено з іншими співучасниками, у відповідності до заздалегідь розробленого ними сумісного злочинного плану пограбування, використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, зненацька для ОСОБА_10 , наніс потерпілому один удар кулаком в ділянку голови ззаду. Від отриманого удару ОСОБА_10 упав на землю. Відразу ж після цього ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, бажаючи подолати будь-який можливий опір з боку потерпілого, нанесли тому ще не менше п`яти ударів руками та ногами по голові та різним частинам тулубу.

Після цього, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи намір довести задуманий ними злочин до кінця, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стали разом обшукувати лежачого на землі ОСОБА_10 та відкрито заволоділи належним потерпілому мобільним телефон "Samsung Galaxy А 5", вартістю 2414 грн. 16 коп., діставши його з лівої внутрішньої кишені одягненої на нього куртки, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 було спричинено синці на обличчі, садна на тлі синця на спинці носу, садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також матеріальну шкоду у розмірі 2414 грн. 16 коп., яка складається з вартості вказаного мобільного телефону.

Надалі ОСОБА_3 разом зі своїми приятелями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (двоє останніх засуджені за відповідне кримінальне правопорушення вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.12.2021) 08.01.2018, близько 01:00, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_5 , помітили раніше не знайомого їм ОСОБА_11 , який стояв біля одного із під`їздів вказаного будинку.

Саме в той час ОСОБА_3 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , розробивши злочинний план сумісних дій щодо вчинення відкритого викрадення будь-якого майна, яке, як на їх думку, могло знаходитися у ОСОБА_11 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розподіливши між собою заздалегідь обумовлені ролі, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 спочатку підійшли до ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_3 , діючи узгоджено, залишився стояти неподалік від них з тим, щоб в разі виниклої необхідності попередити інших двох співучасників грабежу про появу можливих очевидців злочину та забезпечити ОСОБА_8 і ОСОБА_9 можливість зникнення з місця події.

Потім ОСОБА_8 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, зненацька для ОСОБА_11 , наніс йому один удар кулаком по обличчя в ділянку лівого ока. Від отриманого удару ОСОБА_11 упав на землю. Відразу ж після цього ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, бажаючи подолати будь-який можливий опір з боку потерпілого, нанесли тому ще не менше шести ударів ногами по голові та обличчю.

Надалі ОСОБА_3 разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , бажаючи довести задуманий ними злочин до кінця, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стали обшукувати лежачого на землі ОСОБА_11 , та відкрито заволоділи належними йому мобільним телефон «S-TELL М210», вартістю 370 гривень, діставши його з правої внутрішньої кишені куртки, а також грошовими коштами у сумі 180 гривень, діставши їх з лівої передньої кишені штанів, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 було спричинено синець та садна на голові, крововилив в білкову оболонку лівого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також матеріальну шкоду у розмірі 550 гривень, з яких сума грошових коштів становить 180 гривень, а вартість мобільного телефону «S-TELL М210» - 370 гривень.

Крім того ОСОБА_3 разом зі своїм приятелем ОСОБА_8 (засуджений за відповідне кримінальне правопорушення вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 31.12.2021) та особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 14.01.2018, приблизно о 21 годині, перебуваючи поблизу багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_6 , помітили раніше їм не знайомого ОСОБА_12 , який направлявся уздовж вказаного будинку.

Саме в той час ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 та особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, розробивши злочинний план сумісних дій щодо вчинення відкритого викрадення будь- якого майна, яке, як на їх думку, могло знаходитися у ОСОБА_12 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, розподіливши між собою заздалегідь обумовлені ролі, ОСОБА_8 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, спочатку підійшли до нічого не підозрюючого про злочинність їх спільних намірів ОСОБА_12 , зупинивши його біля вищевказаного будинку. При цьому ОСОБА_3 , діючи повторно та узгоджено, залишився стояти неподалік від них з тим, щоб в разі виниклої необхідності попередити інших двох співучасників грабежу про появу можливих очевидців злочину та забезпечити ОСОБА_8 і особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, можливість зникнення з місця події.

Потім ОСОБА_8 , діючи узгоджено з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_3 , використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, зненацька для ОСОБА_12 , застосовуючи фізичну силу, схопив його руками за куртку з переду. В той же час особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи узгоджено з іншими співучасниками задуманого грабежу, наніс потерпілому не менше трьох ударів кулаками рук по голові в ділянку потилиці та по обличчю. Від отриманих ударів ОСОБА_12 упав на землю. При цьому ОСОБА_8 і разом із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані єдиним умислом, утримуючи потерпілого під руки, перетягнули його ближче до вказаного будинку.

Надалі ОСОБА_8 разом із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, бажаючи довести задуманий ними, узгоджений з ОСОБА_3 , злочин до кінця, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, стали обшукувати лежачого на землі ОСОБА_12 , та відкрито заволоділи належними йому мобільним телефоном «iPhone 4S», вартістю 1 100 гривень, діставши його з внутрішньої кишені одягнутої на ньому куртки, а також грошовими коштами в сумі 20 000 гривень, діставши їх з лівої внутрішньої кишені куртки. Після того, як до них підійшов ОСОБА_3 вони передали йому вказаний мобільний телефон та зазначену суму грошових коштів, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_12 було спричинено: садна на тлі припухлості м`яких тканин в потиличній ділянці праворуч на відстані 4 см донизу від проекції правого тім`яного бугра, ділянці нижньої повіки правого ока, садно на тлі синця в лівій виличній ділянці з переходом в скроневу ділянку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень , а також матеріальну шкоду у розмірі 21100 гривень, з яких сума грошових коштів становить 20000 гривень, а вартість мобільного телефону «iPhone 4S» - 1100 гривень.

Також ОСОБА_3 разом зі іншою особою, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, 14.01.2021 приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_6 , помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Саме в той час ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з іншою особою, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, щодо вчинення відкритого викрадення будь-якого майна, яке на їх думку могло знаходитися у кишенях ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 разом з іншою особою, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, спочатку підійшли до раніше незнайомого їм ОСОБА_13 , запропонували йому алкогольні напої. Потім, інша особа, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, діючи узгоджено з ОСОБА_3 , у відповідності до заздалегідь розробленого ними сумісного злочинного плану пограбування, використовуючи темний час доби та фактор несподіванки, зненацька схватила ОСОБА_13 за руки в області грудної клітини, тим самим застосувавши до нього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося у обмеженні руху ОСОБА_13 та подоланні його можливості до супротиву злочинним діям ОСОБА_3 та іншої особи, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження.

Після цього ОСОБА_3 , маючи намір довести задуманий ними злочин до кінця, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почав обшукувати ОСОБА_13 та відкрито заволодів належним потерпілому мобільним телефон "IPHONE 7", вартістю 3163 грн., діставши його з правої зовнішньої кишені куртки, а також зняв з правої руки ОСОБА_13 золоту обручку вагою 2 гр., 585 проби, вартістю 1911,66 грн.

Після цього, ОСОБА_3 разом з іншою особою, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, звернувши на свою користь вказані вище мобільний телефон та золоту обручку ОСОБА_13 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

Таким чином, в результаті протиправного діяння ОСОБА_3 у групі із іншою особою, матеріали щодо якої виділені у окреме провадження, завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 5074,66 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що скоїв їх при вищезазначених обставинах, він не оспорював фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальних актах та висновки товарознавчих експертиз, якими встановлено вартість відповідного майна.

Свої дії ОСОБА_3 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, в поданих до суду заявах просили кримінальне провадження розглядати без їх участі.

З огляду на викладене, на підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілих.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію також висловив прокурор та захисник.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також, що він не оспорює фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_3 , а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів та процесуальних витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 судом кваліфікуються за:

- ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло;

- ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий; офіційно не працює; неодружений;має місце реєстрації та місце постійного проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; кількість епізодів злочинної діяльності; розмір заподіяної шкоди; ступінь, характер участі та роль обвинуваченого у скоєних у співучасті кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України; відношення обвинуваченого до скоєних кримінальних правопорушень, їх конкретні обставини; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується факт повернення потерпілим частини викраденого майна, а також, що у поданих до суду заявах потерпілі не наполягали на суворому покаранні обвинуваченому, Крім того визнання вини обвинуваченим забезпечило можливість завершення розгляду кримінального провадження, яке не могло бути здійснено в іншому складі суду протягом тривалого часу (понад три роки) через неявку його учасників. Вказані обставини свідчать про дійсну готовність обвинуваченого нести покарання за скоєне та зроблені ним висновки.

При цьому суд дійшов висновку, що підстави застосування ст. ст. 69, 75 КК України відносно ОСОБА_3 відсутні, та йому має бути призначене покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, яке, з огляду на дані про особу обвинуваченого та інші наведені вище обставини, підлягає відбуттю обвинуваченим реально.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_3 засуджений вироками Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2021 та Люботинського міського суду Харківської області від 18.11.2021 до покарання у виді позбавлення волі, а кримінальні правопорушення, що є предметом даного судового розгляду скоїв до ухвалення зазначених вироків, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.04.2021, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення експертних досліджень у кримінальних провадженнях 0001951 від 12.09.2017 та № 0000012 від 18.03.2021 підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , а по кримінальному провадженню № 0000890 від 04.05.2017 - в дольовому порядку з урахуванням його ролі у вчиненні відповідних кримінальних правопорушень.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування обвинуваченим покарання, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) по даному кримінальному провадженню з 03.03.2018 (день затримання) по 13.03.2019 (дата зміни запобіжного заходу на домашній арешт), а також покарання частково відбуте за вироками Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2021 та Люботинського міського суду Харківської області від 18.11.2021, а саме з 21.04.2021.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за:

-ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироками Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2021 і Люботинського міського суду Харківської області від 18.11.2021, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку з 20.01.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_3 до строку покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.03.2018 по 13.03.2019, а також частково відбуте покарання за вироками Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.06.2021 і Люботинського міського суду Харківської області від 18.11.2021, а саме з 21.04.2021 по 19.01.2023 включно.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

-DVD-диск із відеозаписами від 25.12.2017 зберігати в матеріалах кримінального провадження (а. 73, 78 матеріалів №0000890);

-мобільний телефон «Samsung Galaxy А 5», чорного кольору, imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 залишити в розпорядженні (вважати повернутим) власника ОСОБА_10 (а. 122-123 матеріалів №0000890);

- диск CD-R із відеозаписом від 16.03.2018 зберігати в матеріалах кримінального провадження (а. 248, 251 матеріалів №0000890);

-мобільний телефон «Iphone 7», imei НОМЕР_3 залишити в розпорядженні (вважати повернутим) власника ОСОБА_13 (а. 9, 51 матеріалів к.п. №0000012).

Процесуальні витрати на залучення експертів стягнути з ОСОБА_3 :

- 5135,81 грн. (п`ять тисяч сто тридцять п`ять грн. 81 коп.) на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а. 29, 48, 71 матеріалів к.п.№ 0001951);

- 524,33 грн. (п`ятсот двадцять чотири грн. 33 коп.) на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» (а. 93, 345, 399 матеріалів к.п.№ 0000890);

- 490,35 грн. (чотириста дев`яносто грн. 35 коп.) на користь експерта ОСОБА_14 (а. 60 матеріалів к.п. №0000012).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2021 по справі №639/1992/21 (провадження №1-кс/639/793/22) на мобільний телефон «Iphone 7», imei НОМЕР_3 . (а. 55 матеріалів к.п. №0000012)

До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та не пізніше наступного дня направити потерпілим.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1