Справа № 603/606/18
Провадження № 1-кп/603/1/2023
У Х В А Л А

01 лютого 2023 року року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 25 червня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що обвинувачений протягом більш ніж пів року неодноразово не з`являвся у судові засідання. ОСОБА_4 , зокрема, не з`явився у судові засідання, які були призначені на 27.09.2022 року та 17.10.2022 року, без поважних причин, що підтверджується відповіддю директора КНП «Міська клінічна лікарня № 1 Івано-Франківської міської ради» від 05.12.2022 року та відповіддю в. о. директора КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради» від 30.11.2022 року. З огляду на покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 369 КК України, вважає, що вказані обставини свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування обвинуваченого від суду. Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду та затягування судового розгляду просить обрати ОСОБА_4 запобіжний західу вигляді цілодобового домашнього арешту строком два місяці з покладенням відповідних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 уточнив заявлене клопотання та просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком два місяці з покладенням обов`язків, зазначених у клопотанні. Вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що викладені у клопотанні доводи будуються лише на припущеннях, ОСОБА_4 належно з`являється у судові засідання та жодним чином не перешкоджає їх проведенню, окрім того прокурором не доведено необхідності обрання обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту. З огляду на викладене, вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити частково та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився з позицією захисника, вказав, що від суду він не переховується і такого наміру не має, проте не заперечує щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд прийшов такого висновку.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому в силу ст. 178 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей та інше.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Згідно ст. 12 КК України інкримінований злочин відноситься до тяжких, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся у судові засідання без повідомлення причини своєї неявки (засідання від 02.12.2021 року та від 16.12.2021 року), а також без надання доказів на підтвердження поважності причин неявки (засідання від 13.01.2022 року, 25.05.2022 року).

Окрім того, на підтвердження перебування на лікуванні та неможливості прибути у судове засідання, призначене на 17.10.2022 року, обвинуваченим надано суду інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я про медичний висновок про тимчасову непрацездатність № М3Н2-Ч277-3СЕ7-34КХ від 17.10.2022 року, виданий КНП «Центральна міська клінічна лікарня Івано-Франківської міської ради». Однак зі змісту зазначеної довідки неможливо встановити особу, якої вказаний висновок стосується.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що обвинувачений неналежно виконує процесуальні обов`язки, а прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1. ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас суд погоджується з доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеному ризику.

З огляду на наведене, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, наявність у нього постійного місця роботи, а також з огляду на його процесуальну поведінку та тяжкість покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням таких обов`язків: прибувати на вимогу до Тернопільської обласної прокуратури чи суду; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177-179, 181, 193, 194, 331, 392 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати на вимогу до Тернопільської обласної прокуратури чи суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків визначити строком 2 (два) місяці.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_1

ОСОБА_1