Справа № 308/2548/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/799/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000093 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2022 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше судимого: вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2021 року за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2022 яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за цим вироком та вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.06.2021 року остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з моменту його фактичного затримання, а саме з 14 лютого 2022 року о 16 год. 30 хв.

Зараховано ОСОБА_6 , строк його попереднього ув`язнення з 14.02.2022 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишено без змін.
Вирішено питання з речовим доказом в порядку ст. 100 КПК України.

Апелянт просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначення покарання застосувавши ст. 69 КК України. Вважає вирок суду першої інстанції надто суворим. Покликається, що судом не було враховано, що він добровільно завив працівникам поліції про вчинення дрібної крадіжки. Завдану шкоду відшкодував, претензій до нього у потерпілої сторони немає. Зазначає, що має міцні соціальні зв`язки, а саме офіційну сім`ю та двоє неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриману його захисником адвокатом ОСОБА_8 про задоволення апеляційних вимог, міркування прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того слід звернути увагу на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання в межах санкції пред`явленого обвинувачення.

Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченій покарання за скоєння злочину, то таке, на думку колегії суддів, призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, є вірним і обґрунтованим. При цьому судом першої інстанції було детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вчинений, умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, звертався по медичну допомогу у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Апеляційні вимоги обвинуваченого правильність вироку суду першої інстанції не спростовують.

З врахуванням зазначеного вище колегії суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання суд апеляційної інстанції не вбачає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2022 яким ОСОБА_6 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий:

Судді: