Справа № 303/3564/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження № 303/3564/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 303/3564/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

До суду від прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000102 від 24.03.2021 р. обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 205 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 508 605 грн, яку сплачено, та покладено на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Таким чином, наразі обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України).

Окрім цього, у провадженні слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000006 від 16.01.2023 за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання злочинного плану щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 розробили та реалізували протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України, відповідно до якого особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу, за що сплачують неправомірну вигоду вищевказаним особам у сумі від 3000 до 5000 доларів США.

При цьому, обґрунтованість підозри та вагомість доказів сторони обвинувачення 11.02.2023 була предметом перевірки слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду при обранні запобіжного заходу.

Прокурор в клопотанні зазначає, що раніше внесений у даному кримінальному провадженні розмір застави у 205 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 508 605 грн, а також наявність дружини, неповнолітньої дитини не завадили обвинуваченому ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вказує на те, що на даний час у кримінальному провадженні № 0000102 від 24.03.2021 проводиться судовий розгляд, письмові докази не досліджувались, із п`яти свідків допитані тільки двоє, а тому щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який наразі перебуває на свободі, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені судом під час застосування запобіжного заходу, наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, а також з`явились нові обставини, що обґрунтовують існуючі ризики, а саме: ризик переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному поводженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім цього зазначає, що, обвинувачений, перебуваючи на волі із обраним відносно нього запобіжним заходом у вигляді застави, 09.02.2023 затриманий за підозрою у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у групі осіб з корисливих мотивів.

Варто зауважити, що ризики не є наперед визначеною подією, а по суті представляють ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Необхідність зміни запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обумовлено тим, що після обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнення з під - варти у звязку із внесенням застави , він вчинив кримінальне правопорушення, зокрема 09.02.2023 затриманий за підозрою у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у групі осіб з корисливих мотивів за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України. З моменту постановлення ухвали про обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу та внесення ним застави з`явилися нові обставини, які свідчать про виникнення нового ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, необхідність зміни запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою без визначення розміру застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обумовлено тим, що більш мякий запобіжний захід не зміг запобігти встановленим та доведеним ризикам.

Прокурор послався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави , зокрема:

- ризик переховування підозрюваного від суду;

- ризик незаконного впливу на свідків;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення .

З урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, обставин вчинення правопорушення, тяжкості покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде відповідати меті, з якою він застосовується. Даний запобіжний захід позбавляє можливості обвинуваченого ухилитися від суду, а також мати можливість незаконно впливати на учасників провадження на стадії судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення , що забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В зв`язку з наведеним, покликаючись на приписи ст. 200 КПК України прокурор просив змінити у кримінальному провадженні № 0000102 від 24.03.2021 запобіжний захід ОСОБА_4 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави на строк шістдесят днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 із застави на тримання під вартою без визначення розміру застави підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Наголосив на приписах ст. 200 КПК України відповідно до яких зазначив, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. Окрім того просив суд повернути заставу заставодавцю відповідно до ч. 11 ст. 187 КПК України, оскільки обвинувачений у даному кримінальному провадженні не порушив покладені на нього обов`язки. Відповідно до ч.2 ст. 200 КПК України наявні обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 заперечив, подавши до суду письмові заперечення відповідно до яких, зазначив, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. У змісті клопотання відсутнє обґрунтування доведеності того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вказує на те, що з боку ОСОБА_4 не було і не буде жодних переховувань від органів досудового розслідування або суду, не було і не буде жодних дій з боку ОСОБА_4 , спрямованих на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Дії, спрямовані на вплив свідків, потерпілих, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_4 , теж відсутні. Вважає, що така процесуальна дія обставиною, яка виникла після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існувала під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про яку слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, в розумінні ч. 2 ст. 200 КПК України, вважатись не може, а тому не є законною підставою для зміни запобіжного заходу.

Вважає, що посилань на докази, які давали б підстави вважати, що ОСОБА_4 , не виконує своїх процесуальних обов`язків, не дотримується умов раніше застосованого щодо нього запобіжного заходу - в клопотанні слідчого відсутні. Так як і обгрунтування того, що раніше застосований запобіжний захід, застава в розмірі 508605 грн., є недостатнім для запобігання ризикам, визнаним слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу існуючими.

Підозрюваний ОСОБА_4 , під час розгляду провадження вчинення протиправних дій після застосування щодо нього запобіжного заходу від 25.08.2022, порушення своїх процесуальних обов`язків або умов запобіжного заходу у вигляді застави категорично заперечує, а прокурор такі нічим не спростовує.

Вказує, що інших доказів на підтвердження таких обставин прокурор під час судового розгляду провадження також не надав, а те, що нібито виникли нові обставини, що обгрунтовують існуючі ризики не мають ніякого законодавчого обгрунтування та спростовують необхідність заміни запобіжного заходу. Дане клопотання не містить переконливого спростування про наявність у ОСОБА_4 , наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, а відтак просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисники в судовому засіданні підтримали доводи захисника ОСОБА_12 .

Дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.08.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, та визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2481 грн.) тобто 508 605,00 грн.

Як встановлено судом у зв`язку із внесенням застави в розмірі 205 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 508 605 грн., підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з-під варти та покладено на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, перелік яких визначено в ухвалі суду , а саме: прибувати до суду на першу вимогу; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Таким чином, наразі обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України).

Потреба у зміні запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави мотивована тим, що з моменту постановлення ухвали про обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу та внесення ним застави з`явилися нові обставини, які свідчать про виникнення нового ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. У підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, прокурор покликається на те, що після обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та звільнення у зв`язку із внесенням застави, з`явилися нові обставини - ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, зокрема у провадженні слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000006 від 16.01.2023 за підозрою у вчиненні кримінального прравопорушення за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України.

Норми кримінального процесуального закону, якими керується суд

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких належать, зокрема, і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 1 ст. 200 КПК України визначене право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 200 КПК України у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Виходячи з системного тлумачення цієї норми, на переконання суду, до повноважень останнього при розгляді такого клопотання входить як обрання іншого запобіжного заходу, так і скасування, зміна чи доповнення переліку обов`язків, покладених на підозрюваного у межах вже визначеного запобіжного заходу.

Класичне розуміння застосування запобіжного заходу полягає у встановленні логічного та послідовного взаємозв`язку між (а) обґрунтованою підозрою та (б) встановленими ризиками як передумовами для (в) обрання запобіжного заходу і (г) покладенням на підозрюваного певних обов`язків у встановлених законом випадках.

Разом з тим, чинне кримінальне процесуальне законодавство не спростовує наявність у суду повноважень при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу виходити з (а) обґрунтованої підозри та (б) встановлених ризиків при ухваленні рішення про (г) покладення на обвинуваченого додаткового обов`язку (у межах раніше визначеного обвинуваченому запобіжного заходу (в), із застосуванням якого суд погоджується).

Перед наданням оцінки обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри та наявності ризиків у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне окреслити межі питання, що має бути вирішено при розгляді клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу.

Чинний кримінальний процесуальний закон виокремлює правомочності як сторони обвинувачення (ст. 200 КПК України), так і сторони захисту (ст. 201 КПК України) звернутись до суду з відповідним клопотанням про зміну запобіжного заходу.

У постановах Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 286/1695/18, від 18 грудня 2018 року у справі № 628/969/18 суд касаційної інстанції на підставі системного аналізу положень ст. 181, 309 КПК України зауважив, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший захід.

25.08.2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, та визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2481 грн.) тобто 508 605,00 грн.

В ухвалі суду від 25.08.2022 року зазначено, що у разі внесення застави у вказаному розмірі на підозрюваного ОСОБА_4 покладено, наступні обов`язки:

- прибувати до суду на їх першу вимогу;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Вказаний запобіжний захід було обрано за фактом обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Як зазначалось вище, у звязку із внесенням застави обвинуваченого ОСОБА_4 було звільнено з під варти.

Проте, з моменту перебування обвинуваченого під дією запобіжного заходу у виді застави у даному кримінальному провадженні , йому вручено нове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.01.2023 року.

Втім, забігаючи наперед, суд зауважує, що під час розгляду клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу була констатована судом в ухвалі суду від 25.08.2022 року обґрунтованість підозри за ч.3 ст.307 КК України, повідомленої ОСОБА_4 . На даний час триває судовий розгляд .

Тож, аналізуючи обставини цього кримінального провадження та обмірковуючи, чи є підстави для зміни запобіжного заходу за клопотанням прокурора , суд виходив з вже визначеного Ужгородським міськрайонним судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, не припускаючи можливості обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід порівняно із триманням під вартою із визначенням застави , яку було внесено у розмірі 508 605,00 грн.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри

10 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Оцінку обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.01.2023 року надано в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 09.03.2023 року під час перегляду ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.02.2023 року щодо розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

На підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри прокурор надав наступні матеріали:

-повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.01.2023 року;

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України за наведених у повідомленні про підозру обставин, суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою слід розуміти існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , прокурор послався на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суду належить оцінити наявність кожного з них.

Суд зазначає, що ризики передбачені п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлені судом під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з визначенням застави, які наразі залишаються реальними і триваючими і продовжують об`єктивно існувати.

Існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, було встановлено ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2022 року. Зазначені ризики на даний час не зменшились та зберігають свою актуальність.

На переконання суду, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Дані про особу ОСОБА_4 : раніше не судимий, має місце проживання, офіційно не працює, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків

Встановлена кримінальним процессуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні ( ст. 23,224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

Також дотепер судом не допитано всіх свідків.

Тож суд не виключає можливості незаконного впливу на свідків з боку обвинуваченого з використанням свого кола звязків з метою схилити їх до зміни показань під час допиту у суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Повертаючись до конкретної ситуації, що має місце у цьому крримінальному провадженні, суд вбачає і наявність нового ризику передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більше того, зважаючи на те, що після обрання попереднього запобіжного заходу ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, зявився ще один ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість якого є значно висока.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Будучи обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України щодо переправлення осіб через державний кордон України, відповідно до якого особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, що відноситься до категорії тяжких злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів; офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутків, а тому не має сталих соціальних зв`язків, що дає йому можливість в будь-який час змінити фактичне місце проживання та може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення .

Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, у сукупності з відомостями, що характеризують його як особу, дає підстави вважати, що значущість зазначених ризиків є досить високою, а більш м`який запобіжний захід у вигляді застави не дає змоги запобігти переліченим ризикам.

Аналізуючи твердження прокурора про необхідність зміни запобіжного заходу у зв`язку з вчиненням іншого кримінального правопорушення, суд вважає за важливе надати відповіді на питання: (1) чи відповідають обставини, наведені прокурором у клопотанні дійсності, (2) чи свідчать ці обставини про виникнення нового ризику або зміну ступеня існуючих ризиків у кримінальному провадженні, (3) чи є ці обставини підставою для зміни запобіжного заходу, у тому числі для скасування, зміни або покладення нових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, або зміни способу їх виконання.

Надаючи відповідь на перше питання, суд має констатувати, що з моменту перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під дією запобіжного заходу у виді застави у даному кримінальному провадженні , йому оголошено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України .Тож, твердження прокурора про виникнення обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу відповідають дійсності.

Розмірковуючи, чи свідчать ці обставини про виникнення нового ризику чи про зміну ступеня існуючих ризиків, суд виходить з наступного.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України про що зазначено в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2022 року.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення не був встановлений судом під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави та не враховувався судом при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Разом з тим, та обставина, що ОСОБА_4 після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу (ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2022 року), обгрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України свідчить про виникнення нового, раніше не констатованого ризику у цьому кримінальному провадженні - вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд вважає, що оголошення ОСОБА_4 після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу (ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2022 року), про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України свідчить про виникнення нового, раніше не констатованого ризику у цьому кримінальному провадженні, і вважає за необхідне забезпечити нівелювання цього ризику, шляхом зміни попереднього запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді застави на найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Таким чином , судом констатовано наявністть чотирьох ризиків - переховування від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш суворий у вигляді тримання під вартою суд виходить з наступного.

Надаючи відповідь на питання, чи є виникнення нового, раніше не констатованого ризику у цьому кримінальному провадженні - вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України). підставою для задоволення клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у цій же частині ст. 177 КПК України.

Іншими словами, метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є виключно забезпечення його належної процесуальної поведінки, зміст якої розтлумачений у ч. 7 ст. 42 КПК України, та запобігання ризикам, переліченим у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 6, 7 ст. 176 цього Кодексу. Тобто тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним засобом, який за своєю природою спрямований на ізоляцію підозрюваного від суспільства.

В свою чергу, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави виявив себе як не ефективний, позаяк з моменту перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під дією запобіжного заходу у виді застави , йому оголошено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Висновки суду

Враховуючи вищенаведене, з огляду на обґрунтованість підозри, існування у цьому кримінальному провадженні чотирьох з п`яти ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, (існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, було встановлено ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.08.2022 року. Зазначені ризики на даний час не зменшились та зберігають свою актуальність. Появою ще одиного ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), однак можливість їх нівелювання шляхом зміни попереднього запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді застави на найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про курора.

За таких обставин слід змінити попередній запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді застави на найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Заборон, визначених ст. 183 КПК України, вікових та медичних перешкод щодо застосування такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не встановлено.

Доводи захисника щодо можливості та доцільності продовження перебування ОСОБА_4 під заставою, не спростовують зазначених вище висновків, а тому суд відхиляє їх.

Заставу, яку було внесено за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2022 року в сумі 508 605,00 грн. у даному крримінальному провадженні слід повернути заставодавцю.

В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, суд не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 130, 131, 170-174, 200, 350,372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави в сумі 508 605,00 грн., обраний ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2022 року, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 28.05.2023 року без визначення розміру застави.

Строк тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою обчислювати з моменту взяття під варту .

Ухвала підлягає до негайного виконання, в зв`язку з чим обвинуваченого ОСОБА_4 взяти під варту негайно в залі суду.

Заставу, яку було внесено за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2022 року в сумі 508 605,00 грн. - повернути заставодавцю.

Копію ухвали надати обвинуваченому, захиснику, прокурору, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено у звязку з перебуванням судді у відпустці - 04.04.2023 року о 09 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1