Справа № 461/580/22
Провадження № 1-кп/461/170/23
УХВАЛА

24.01.2023 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на те, що строк обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначеного судом, спливає, разом з тим, наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились та неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданою та єдино можливою. Просить клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_14 клопотання прокурора заперечили, просили відмовити в задоволенні клопотання. Вважають недоведеними ризики, на які покликається прокурор. Просили обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, покликаючись також на поганий стан його здоров`я.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , та їх захисники клопотання прокурора заперечили.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

09.09.2021 року слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без альтернативи внесення застави, який неодноразово продовжено.

26.05.2022 року суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу про обрання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід - тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 діб - до 24.07.2022 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 01.12.2022 року продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», строком на 60 днів, тобто до 29.01.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи домашній арешт та тримання під вартою (статті 131,176,1981,183).

До заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до частини другої статті 131 Кодексу, посеред іншого, належать запобіжні заходи, якими згідно ст.176 Кодексу є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до загальних положень про запобіжні заходи, такі обираються виключно з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 та іншими нормами КПК.

Слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу була надана оцінка обґрунтованості підозри обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу суд не вирішує цього питання.

Суд погоджується із позицією сторони обвинувачення, що ризики, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу, продовжують існувати і на момент розгляду даного клопотання.

Підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.

Зокрема, суд, досліджуючи питання необхідності продовження строку дії запобіжного заходу, враховує те, що суду не надано жодних доказів стосовно наявності можливості забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.

За відсутності достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положення ст.199 КПК України, передбачають, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Заслухавши сторін кримінального провадження, суд вважає, що оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого, зважаючи на тяжкість та обставини інкримінованого злочину, існує високий ризик того, що обвинувачений, будучи на волі, може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, обвинувачений у даному кримінальному провадженні ще не допитаний.

Щодо покликання сторони захисту на стан поганий стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд встановив, що згідно записів медичної карти амбулаторного хворого № 668/21 ув`язнений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Львівська установа виконання покарання (№ 19)» 09.09.2021. Зі слів останнього відомо, що вживав наркотичні речовини.

За період перебування в установі ОСОБА_6 пройшов необхідні медичні обстеження.

Оглянутий лікарями амбулаторно-поліклінічного відділення Львівської багатопрофільної лікарні № 19 (далі АПВ ЛБЛ №19).

З 13.09.2021 по 15.09.2021 у зв`язку із підозрою на перфоративну виразку перебував на дообстеженні та лікуванні в хірургічному відділенні ЛБЛ №19. Виписаний під диспансерний нагляд лікаря-психіатра з діагнозом: Органічний маревний шизоподібний розлад. Наслідки ЧМТ (2014) з когнітивними розладами. Споживач наркотичних речовин (метадон).

27.09.2021 згідно рішення ЛКК ув`язнений ОСОБА_6 поставлений на програму «Замісна підтримувальна терапія».

21.10.2021 ОСОБА_6 пройшов стаціонарно СПЕК. Діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Осудний. В подальшому перебував під наглядом лікаря-психіатра АПВ ЛБЛ №19, постійно отримував препарати ЗПТ. З приводу погіршення стану здоров`я до лікарів АПВ ЛБЛ № 19 не звертався.

08.06.2022 ОСОБА_6 пройшов щорічний профілактичний медичний огляд, оглянутий лікарями АПВ ЛБЛ № 19. Діагноз: органічний маревний лінзоподібний розлад. Наслідки ЧМТ (2014) з когнітивними розладами. Споживач наркотичних речовин (метадон). Являється інвалідом третьої групи по загальному захворюванню безтерміново з 01.06.2020, згідно довідки МСЕК № 332800, серія 12ААБ.

З 01.06.2022 перебуває на диспансерному обліку лікаря-нарколога АПВ ЛБЛ №19. В подальшому щоденно оглядався лікарем-наркологом АПВ ЛБЛ №19. Під час оглядів скарг на стан здоров`я не висловлював.

06.01.2023 ОСОБА_6 оглянутий лікарем-психіатром АПВ ЛБЛ №19. Під час огляду скарг на стан здоров`я не висловлює. Діагноз: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, наркотичних речовин. На даний момент лікування зі сторони психіки не потребує.

Як вбачається з листа Філії ЦОЗ ДКВС України у Львівській області, на сьогоднішній день стан ув`язненого ОСОБА_6 задовільний. Перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та консультативному обліку лікаря-психіатра АПВ ЛБЛ №19. Отримує лікування амбулаторно (метадон) згідно призначення лікаря.

Відтак, суд вважає, що хвороба ОСОБА_6 за своєю тяжкістю та характером на даний час не перешкоджає перебуванню останнього під вартою, а отримання постійної професійної медичної допомоги запобігає погіршенню стану здоров`я та інших тяжких наслідків.

Крім того, запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, виключають можливість перешкоджання інтересам правосуддя і ухиленню від суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, те, що підстави для продовження запобіжного заходу тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у задоволені клопотання прокурора та продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 199 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задоволити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», строком на 60 днів, тобто до 24.03.2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1