Справа № 303/7015/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду -прокурора ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/548/22, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000902 від 13 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Коропець Мукачівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк по 16 грудня 2022 року включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного.
Слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що 12.10.2022 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Ринковій у м. Мукачево біля будинку № 12, діючи умисно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, дістав предмет схожий на ніж який мав при собі, яким наніс потерпілому ОСОБА_9 два удари в область живота в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: відкритої рани черевної стінки, проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки, проникаючі поранення тонкої кишки, травма іншої або декількох частин тонкої кишки. Вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, недоцільність обрання щодо підозрюваного запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим у клопотанні та у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України. Слідчий суддя, враховував дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та джерела доходів, вчинив умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи під час іспитового строку, а тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застави чи домашнього арешту є недоцільно та неефективно.
На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. На думку апелянта, при розгляді клопотання слідчим суддею не перевірено наявність реальних ризиків та не оцінено належним чином характеризуючі дані про особу підозрюваного. Звертає увагу на те,матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Прокурором, слідчим належно не доведено, чому більш м`який запобіжний захід, принаймні, домашній арешт цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому, на підозрюваного можна покласти ряд додаткових обов`язків, які гарантуватимуть виконання з його боку процесуальних обов`язків підозрюваного та обвинуваченого та усуватимуть наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що підозрюваний належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; підозрюваний не подавав заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день; стороною захисту не заявлялось клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді апеляційної скарги і його явка у судове засідання не визнавалась обов`язковою; захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного ОСОБА_7 .
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України, - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення.
Вказаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами) та іншими матеріалами кримінального провадження.
Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_7 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України кримінального правопорушення.
Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).
При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджує обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення.
Тому, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 апеляційний суд відхиляє. При цьому, береться до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази у підтвердження цих доводів.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Погоджуючись з вказаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, та даними про особу підозрюваного (вік; відсутність відомостей про стан здоров`я підозрюваного; відсутність постійного місця робот и; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; ризик повторення протиправної поведінки) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
Колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Також колегія суддів, погоджується із висновком слідчого судді про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ним діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищезазначеним ризикам.
Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, вказані у клопотанні слідчого нічим не доведені, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Апеляційний суд вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. 183 КПК України.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід, у тому числі й домашній арешт, не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі та під час її розгляду, не посилалась на наявність у ОСОБА_7 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, і підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, так як тримання його під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.
Строк тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та відповідає вимогам ст.370 КПК.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді