В И Р О К
Іменем України

06.12.2022 р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000125 від 12.07.2021 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Уманського району Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню особу, працюючого охоронником у ТОВ «Козацька Стріла», не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

представник потерпілого адвокат - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 05 липня 2021 року біля 20 год. 00 хв., знаходячись на території подвір`я домоволодіння, що за адресою : АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , наніс останньому удар кулаками рук та іншими частинами тіла по грудях та верхніх і нижніх кінцівках ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді садна середньої третини лівої гомілки по передній поверхні, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/345 від 23.07.2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та синця верхньої третини правого плеча по передньо - внутрішній поверхні, закритого перелому хірургічної шийки правої плечової кістки без зміщення уламків, пошкодженої ротації манжети ( пошкодження сухожилка надостьового м`язу справа), що згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/345 від 23.07.2021 року відносяться до категорії ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КК України, а саме спричинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду показав, що 05 липня 2021 року перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, що за адресою : АДРЕСА_1 , наніс ОСОБА_8 удар кулаками рук та іншими частинами тіла по грудях та верхніх і нижніх кінцівках.

Обвинувачений ОСОБА_3 і інші учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та йому і іншим учасникам провадження зрозуміло, що у такому випадку, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд, відповідно до ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризуються задовільно, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , з урахуванням положень ч.2 ст.66 КК України, є визнання ним своєї вини у вчиненому.

У судовому засіданні представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 зазначив, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння. Просив врахувати вказані обставини як такі, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Що стосується визнання судом обставинами, які зазначені стороною захисту як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, то суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин, згідно з ч.1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення не інкримінував ОСОБА_3 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Цих обставини також не було зазначено в обвинувальному акті як таких, що обтяжують покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На думку суду, визнання цих обставини, такими, що обтяжують покарання, не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 337 КПК України, а тому обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі.

При цьому, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, є раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, суд вважає, що його можливо перевиховати без ізоляції від суспільства та застосувати стосовно ОСОБА_3 положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.75, п.п. 1,2 ч.1 ст.76, 368, 370, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині може бути оскаржено учасниками провадження протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Жашківський районний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_9