У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000062.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

підозрюваний - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.01.2023 р. відносно ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із зобов`язанням його з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду на весь час досудового розслідування та розгляду справи по суті, а також на строк до 14.03.2023 р. покласти обов`язки: не виїжджати за межі м. Херсон; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя не надав належної оцінки тим фактам, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, тобто наявний ризик переховування від слідства та суду. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, що в умовах воєнного стану становить підвищений резонанс у суспільстві, свідком кримінального правопорушення є сусід підозрюваного, а відтак, є ризик впливу на нього.

За наведених обставин, прокурор вважає, що відносно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченні на апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом ВП № 2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000062 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку правил обороту (користування населенням) вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому органом досудового розслідування місці, у невстановлений час та за невстановлених обставин, незаконно придбав предмет, який згідно за висновком експерта № СЕ-19/115-23/783-БЛ від 14.01.2023 р., є вогнепальною зброєю автоматом Калашникова «АК-74», № НОМЕР_1 , 1986 року виготовлення, виготовлений промисловим способом та є придатним для стрільби, який зберігав за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , до 13.01.2023 р.

13.01.2023 р. ОСОБА_6 переніс вказаний автомат до автомобілю марки «Volksvagen LT 46» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Перебуваючи в автомобілі підозрюваний перевозив дану вогнепальну зброю територією м. Херсона до моменту її вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду автомобіля, який відбувся цього дня у період з 23.51 год. по 00.06 год.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання, носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

14.01.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16.01.2023 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , введення на території України воєнного стану, активних бойових дій та нестабільну ситуацію у м. Херсоні, який, на даний час, є прифронтовим містом, те, що у свідка з підозрюваним дружні стосунки, тобто наявні ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду та впливу на свідка, проте наявність у підозрюваного постійного місця мешкання, де він проживає з батьком, те, що він одружений, має дитину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, працює на СТО, визнає провину та співпрацює зі слідством, слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого, зокрема, дані протоколів огляду автомобіля від 14.01.2023 р., обшуку від 14.01.2023р., висновку експерта № СЕ-19/115-23/787-БЛ та інші матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідка. Аналогічні доводи наведені й в апеляційній скарзі прокурора.

Так, ризик можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, а також впливу на свідка дійсно мають місце, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, підтримує дружні стосунки зі свідком, але, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, має постійне місце мешкання, одружений, утримує малолітню дитину, працює, з урахуванням його належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що наявність вказаних ризиків є вкрай низькою.

Прокурором та слідчим не надано достатніх доказів, які б свідчили про вплив підозрюваного ОСОБА_6 на свідків у даному кримінальному провадженні, а тому такі доводи є припущеннями.

Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, прокурором не наведено.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3