Провадження № 1-кс/592/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дзвиняк Богородчанського р-ну Івано-Франківської обл., українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, в рамках кримінального провадження № 0005384,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 07.12.2003, близько 02:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на перехресті вул. Мира та вул. Лінійна в м. Суми, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпідставно побили гр. ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин виличної та височної областей, забою поперечного відділу хребта», які, згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких.

Своїми умисними діями, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, які відрізнялись за своїм характером особливою зухвалістю, що виразилося у спричиненні потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, скоєними в групі з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України, тобто хуліганство, кваліфікуючою ознакою якого є «скоєння злочину групою осіб».

31.07.2004 слідчим СВ Зарічного BM CMB винесено постанову про притягнення ОСОБА_5 у якості обвинуваченого, однак через переховування останнього від слідства, вручити вказану постанову не вдалося.

02.08.2004 ОСОБА_5 був оголошений у розшук, а досудове слідство по кримінальній справі зупинено.

31.07.2013 відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за № 0005384.

31.07.2016 прокурором Сумської прокуратури м. Суми погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вина ОСОБА_12 y скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом впізнання по фотознімках; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.12.2022 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваного ОСОБА_5 було затримано о 15 год. 35 хв. 23 лютого 2023 року.

Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого і свідків, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 та слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу підтримали із зазначених в ньому підстав та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 , разом із захисником ОСОБА_6 , заперечував проти задоволення клопотання слідчого та зазначив, що від органів досудового розслідування він не переховувався, у м. Суми не перебуває з 2004-2005 років, оскільки виїхав на постійне місце проживання до м. Івано-Франківськ, де працював на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки, відвідував курси за програмою підготовки водіїв транспортних засобів, проходив медичне обстеження та інше, про наявність відкритого кримінального провадження не знав.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити зазначені вище дії (ч. 2).

Відповідно до п. 57 рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від 27.11.1997 по справі «К.Ф. проти Німеччини», обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у ст. 5 Конвенції, та передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке, відповідно до

ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Події, які ставляться за провину підозрюваному, мали місце 07 грудня 2003 року.

Статтею 44 КК України встановлено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, де у частині 1 цієї статті зазначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, а частина друга зазначає, що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КК України).

Тобто, за загальним правилом ч. 2 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності після спливу не менше п`ятнадцяти років з дня вчинення кримінально протиправного діяння.

Згідно положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Зважаючи на викладене, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 сплинули строки притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, а тому слідчий суддя не вважає доцільним вирішувати питання щодо обґрунтованості заявленої підозри у вчиненні злочину.

Крім того, слідчим та прокурором не доведено існування ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній тривалий час проживає в м. Івано-Франківськ, де веде звичайний спосіб життя, був працевлаштований, має сталі соціальні зв`язки.

Так само є необґрунтованим ризик впливу підозрюваним на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше дев`ятнадцяти років, а тому кримінальне провадження має бути закрито, будь-які додаткові слідчі дії (допит потерпілого, свідків) не потребують проведення.

Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи і доводи сторін, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1