Справа № 167/891/20
Номер провадження 1-о/167/1/23
У Х В А Л А

03 лютого 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , вивчивши заяву засудженої ОСОБА_2 про перегляд вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

Вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) і призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком. Відповідно до ст. 76 КК покладено на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зазначений вирок суду від 29 вересня 2020 року в апеляційному порядку не оскаржувався і набрав законної сили 30 жовтня 2020 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 4 березня 2021 року відмовлено в задоволенні подання начальника Рожищенського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_2 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 19 серпня 2021 року скасовано звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року та направлено ОСОБА_2 для відбування призначеного покарання. Ухвала набрала законної сили 27 серпня 2021 року.

Згідно з ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 січня 2022 року ОСОБА_2 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали Рожищенського районного суду Волинської області від 19 серпня 2021 року, а подану апеляційну скаргу повернуто особі, які її подала.

Від засудженої ОСОБА_2 до суду надійшла заява про перегляд вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами, яка обгрунтовується тим, що в період відбування покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія (№ 63)» в період з 23 квітня 2015 року по 20 вересня 2018 року вона неодноразово проходила лікування з приводу психіатричних захворювань. Вказані обставини, на переконання ОСОБА_2 , ставлять під сумнів психічний стан її здоров`я як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на момент досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, у якому постановлено вирок від 29 вересня 2020 року. Засуджена посилається на те, що з огляду на ймовірну наявність психіатричних захворювань на час розгляду справи, всупереч вимог ст. 52 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), постановлення вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року відбулося за відсутності захисника. На цій підставі засуджена ОСОБА_2 просить скасувати зазначений вирок суду, призначити судову-психіатричну експертизу за наслідками проведення якої ухвалити нове судове рішення.

Перевіривши доводи, наведені в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, дослідивши додані до неї копії документів, оглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами слід вважати: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення статей 459, 462 КПК вказує на те, що нововиявлені обставини мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У цьому кримінальному провадженні засуджена ОСОБА_2 покликається на те, що в період з 23 квітня 2015 року по 20 вересня 2018 року вона проходила лікування з приводу психіатричних захворювань, що може свідчити про сумніви щодо психічного стану її здоров`я на момент вчинення кримінального правопорушення, досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження. Однак, на переконання суду, ці зазначені у заяві засудженої обставини не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК, оскільки вже існували на час постановлення вироку Рожищенського районного суду Волинської області та об`єктивно були відомі засудженій ОСОБА_2 .

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, відповідно до якого остаточне рішення суду не піддається сумніву. Він передбачає повагу до остаточності судових рішень і наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто для нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Відповідно до висновку, сформованого в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №522/14170/17, положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Отже, оскільки судом встановлено, що обставини на які посилається засуджена ОСОБА_2 не є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК, то у відкритті кримінального провадження за її заявою слід відмовити.

Керуючись статтями 369, 372, 459 - 467 КПК України , суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті кримінального провадження за заявою засудженої ОСОБА_2 про перегляд вироку Рожищенського районного суду Волинської області від 29 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1