Справа № 561/219/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ? ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника ? адвоката ? ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне погоджене з прокурором клопотання заступника начальника ВП № 2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області начальника СВ майора поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2023 року слідчий за погодженням з прокурором в кримінальному провадженні начальником Зарічненського відділення Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, у якому просить обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання вказує про те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 20 лютого 2023 року близько 17.00 год, перебуваючи біля магазину «Берізка», що в с. Борове, Вараського району, Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , з мотиву помсти останньому, після спільного вживання міцних алкогольних напоїв та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ініціював та досяг усної домовленості з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо незаконного викрадення ОСОБА_7 , примусового вивезення ОСОБА_7 за межі вказаного населеного пункту для заподіяння ОСОБА_7 невизначеного кола тілесних ушкоджень.

Після цього, близько 18.50 год ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , на автомобілі марки «OPEL VEСTRA» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 приїхали до домоволодіння в якому проживав ОСОБА_7 , що на АДРЕСА_1 .

Приблизно о 19.00 год ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 увійшли до вказаного будинку та, застосувавши фізичне насильство відносно ОСОБА_7 , здійснили незаконне відкрите викрадення ОСОБА_7 , а саме всупереч волі ОСОБА_7 вивели його з будинку без взуття та верхнього одягу і силоміць помістили його до багажного відділення автомобіля марки «OPEL VEСTRA», з номерним знаком НОМЕР_1 , який перебував в користуванні ОСОБА_11 та перевезли за межі населеного пункту в напрямку с. Лисичин, Вараського району, що за 2 км від с. Борове, де ОСОБА_5 , близько 19.10 год, надавши можливість ОСОБА_7 самотужки вилізти із багажного відділення автомобіля, умисно заподіяв для ОСОБА_7 не менше 3 ударів руками та не менше 2 ударів ногами в голову останнього, тобто в життєво-важливі органи, свідомо допускаючи можливість заподіяння смерті останньому.

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знову силоміць та всупереч його волі помістили ОСОБА_7 до багажного відділення вищевказаного автомобіля, на якому під керуванням ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 перевезли ОСОБА_7 на відкриту для загального доступу ділянку місцевості, яка знаходиться біля церкви, що розташована по вулиці Шкільна, в с. Борове, Вараського, району Рівненської області.

У вказаному місці ОСОБА_5 близько 19.25 год дістав за одяг ОСОБА_7 з багажника та умисно заподіяв йому не менше 2 ударів руками та не менше 2 ударів ногами в ділянку голови останнього, тобто в життєво-важливі органи, свідомо допускаючи можливість заподіяння смерті останньому.

В цей же час ОСОБА_8 та ОСОБА_10 умисно заподіяли не менше ніж по одному удару ногою кожен в ділянку спини ОСОБА_7 .

Після цього, приблизно о 19.30 год, вважаючи домовленість виконаною ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покинули ОСОБА_7 на вказаній ділянці місцевості, залишивши місце події на зазначеному автомобілі та продовжили розпивати алкогольні напої.

ОСОБА_7 був незаконно викрадений, незаконно переміщений та всупереч його волі вимушений був перебувати в місці, визначеному особами, які здійснили його викрадення в приблизний проміжок часу з 19.00 год до 19.30 год, однак після звільнення його, внаслідок отриманого ним ударів від ОСОБА_5 комплексу тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, перебував у безпорадному стані, був позбавлений можливості самостійно пересуватись та помер на місці події.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме умисному вбивстві викраденої людини, тобто умисному протиправному заподіянні їй смерті.

Так, ОСОБА_5 20 лютого 2023 року, після здійсненого приблизно о 19.00 годині за попередньою домовленістю із ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 незаконного викрадення ОСОБА_7 з його житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , примусово перевезли ОСОБА_7 на автомобілі марки «OPEL VEСTRA» за межі вказаного населеного пункту, що за 2 км від с. Борове в напрямку с. Лисичин, Вараського району, Рівненської області, приблизно о 19.10 год, надавши можливість ОСОБА_7 самотужки вилізти із багажного відділення автомобіля, з метою заподіяння останньому невизначеного кола тілесних ушкоджень умисно завдав йому не менше 3 ударів руками та не менше 2 ударів ногами в голову, тобто в життєво-важливі органи, свідомо допускаючи можливість заподіяння смерті ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повторно із застосуванням фізичного насильства помістили ОСОБА_7 до багажного відділення автомобіля та, перебуваючи в тому ж транспортному засобі разом із ОСОБА_9 під керуванням ОСОБА_12 в такий спосіб перевезли ОСОБА_7 до відкритої для загального доступу ділянку місцевості, яка знаходиться біля церкви, що розташована по вулиці Шкільна в с. Борове Вараського району Рівненської області.

Після зупинки автомобіля, приблизно о 19 год 25 хв ОСОБА_5 дістав за одяг ОСОБА_7 з багажного відділення автомобіля та умисно заподіяв йому не менше 2 ударів руками та не менше 2 ударів ногами в ділянку голови останнього, тобто в життєво-важливі органи, свідомо допускаючи можливість заподіяння смерті останньому.

Після цього, приблизно о 19.30 год ОСОБА_5 із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 на зазначеному автомобілі під керуванням ОСОБА_11 залишили місце події та продовжили розпивати алкогольні напої.

Внаслідок умисних ударів ОСОБА_5 . ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої комбінованої травми голови та шиї, ушкодження шийного гортанокомплексу (перелом під`язикової кістки), ушкодження зв`язкового апарату в шийному відділі хребта (з масивними крововиливами в м`які тканини шиї), уламкового перелому кісток носа з ознаками носової кровотечі, що призвело до гострої дихальної недостатності з ознаками набряку голосової щілини, набряком та верхівковою емфіземою легень, висхідним набряком головного мозку, від яких помер на місці події.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ст. 146 КК України викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України в умисному вбивстві викраденої людини.

Відомості внесені в ЄРДР за № 0000034 від 21, 22 лютого 2023 року.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень:

за ч. 3 ст. 146 КК України у викраденні людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки;

за п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України в умисному вбивстві викраденої людини.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показами свідка ОСОБА_11 , поясненнями ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , слідчим експериментом з ОСОБА_11 , лікарським свідоцтвом про смерть № 46 від 21 лютого 2023 року.

ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинення кримінальних правопорушень, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння в умовах воєнного стану, тяжкість злочину, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою повністю відповідає тяжкості вчинених ним злочинів та є необхідним для того, щоб запобігти спробам останнього переховуватися від суду та слідства. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не встановлено.

ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 буде чинити тиск на родичів загиблого, брата ОСОБА_13 , який є його сусідом, та свідків, оскільки проживають в одному населеному пункті, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни показів або до дачі неправдивих показів.

ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

22 лютого 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України за вказаних вище обставин.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Цей стандарт доказування є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 особливо тяжкого (п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України) та тяжкого (ч. 3 ст. 146 КК України) злочинів, наявність достатніх даних вважати, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, як і довели, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності доведених прокурором ризиків визначених п. 1, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, його вік та задовільний стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний та майновий стан, те, що він є студентом медичного коледжу, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність судимостей, відкритих кримінальних проваджень, та майнових вимог зі сторони потерпілого.

З урахуванням особи підозрюваного, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, ризики на які посилається сторона обвинувачення, суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (Шістдесят) днів.

У відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочинів, що спричинили загибель людини, відтак слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193-197, 205, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (Шістдесят) днів.

Взяти ОСОБА_5 під варту негайно із зали суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту постановлення ухвали, тобто з 18.00 год. 23 лютого 2023 року.

Строк дії ухвали до 18.00 год 23 квітня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1