СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1308/22
Провадження № 1-кп/306/242/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Свалява обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000152 від 19.05.2022 року з угодою про визнання винуватості щодо, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки: с. Неліпино, Свалявського району, проживаючої з адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, без освіти, не одруженої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року, у невстановлений досудовим слідством час, знаходячись в приміщенні УСЗН Свалявської РДА за адресою: м. Свалява, вул. Визволення, 21, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям, діючи умисно, внесла шляхом проставлення у відповідних графах завідомо неправдиві відомості в офіційні документи, а саме в заяви від 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, про те, що вона являється одинокою матір`ю, не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично проживає у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_6 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, проте вела спільне господарство. При цьому, про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Свалявської РДА ОСОБА_4 не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується підписом у вищевказаних заявах, що надалі стало підставою для нарахування соціальної допомоги одиноким матерям.
Також, продовжуючи свої злочинні дії, 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року, у невстановлений досудовим слідством час, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні УСЗН Свалявської РДА, надала соціальному працівнику підроблені заяви від 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року, в яких раніше умисно внесла завідомо неправдиві відомості про те, що вона являється одинокою матір`ю, не проживає з особою від якої народила дитину, хоча фактично проживає у цивільному шлюбі з громадянином ОСОБА_6 . Проте, про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Свалявської РДА, вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи праці та соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується підписом вищевказаних заявах, що стало підставою для прийняття рішення комісією УСЗН Свалявської РДА щодо призначення їй соціальної допомоги.
Крім цього, 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року, обвинувачена, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Свалявської РДА всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дитину та з якою перебуває у цивільному шлюбі - громадянином ОСОБА_6 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Свалявської районної державної адміністрації вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 16.01.2018 року. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року та в період з 01.07.2018 року по 30.06.2020 року, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Свалявської районної державної адміністрації, у вигляді незаконного отримання бюджетних коштів на загальну суму 46 158,57 грн.
Своїми діями ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення іншого офіційного документу, який надає права, з метою його використання підроблювачем, ч. 3 ст. 358 КК України - підроблення іншого офіційного документу, який надає права, з метою його використання підроблювачем, вчинене повторно, ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа, ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
22 липня 2022 року між начальником Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 її захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, на наступних умовах: підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вищезазначених діяннях, а саме: вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. З, ст. 358 ч. 4 КК України, і зобов`язується:
- беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у даному кримінальному провадженні;
- підозрювана ОСОБА_4 зобов`язується відшкодувати матеріальну шкоду загальною сумою 46158,57 грн. до кінця липня 2023 року.
Сторони узгодили ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та з урахуванням того, що основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з визначенням іспитового строку в межах визначених ч. 4 ст. 75 КК України, а також покласти обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Угода містить умови щодо наслідків її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України; при укладенні угоди обвинуваченій роз`яснено установлені ст. 476 КПК України наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні умови угоди про визнання винуватості від 22.07.2022 року підтримав в повному обсязі та просив суд затвердити її.
В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчинених та інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю та детально описала обставини вчинення скоєних нею правопорушень, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між нею та прокурором.

Захисник обвинуваченої в судовому засіданні щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив.

Потерпілий, згідно поданої ним заяви, щодо укладення угоди не заперечив, із видом та мірою покарання погоджується (а.с. 26).

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника щодо можливості затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив наступне.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні. ОСОБА_4 визнала свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, та як свідчать матеріали кримінального провадження, наявні достатні фактичні підстави для визнання нею своєї винуватості у вчиненні цього правопорушення. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.

Вирішуючи питання про відповідність узгодженої сторонами міри покарання вимогам кримінального закону, судом враховано, що покарання узгоджене сторонами відповідає санкціям ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України положенням Загальної частини цього Кодексу, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі винуватого, яка раніше не судима.

Щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю учиненого нею кримінального правопорушення та його вчинення внаслідок тяжкого матеріального становища є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій суд не встановив.

Таким чином, суд вважає узгоджене покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки таким, що відповідає вимогам КК України.
На підставі ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та з урахуванням того, що основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про затвердження розглядуваної угоди.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (допомоги на дітей одиноким матерям) від 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року, оформлені на громадянку ОСОБА_4 , разом з додатками, передбаченими Наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21.04.2015 року належить повернути потерпілій стороні Управлінню соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 374, 468, 469, 471, 473-475, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та затвердити угоду про визнання винуватості від 22 липня 2022 року укладену між начальником Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та засудженою ОСОБА_4 і її захисником ОСОБА_5 про призначене покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;
- за ч. 3 ст. 358 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України - штраф в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;
- за ч. 1 ст. 190 КК України - 200 (двісті) годин громадських робіт;
- за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та з урахуванням того, що основне покарання у виді штрафу складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг (допомоги на дітей одиноким матерям) від 16.01.2018 року, 05.07.2018 року, 15.07.2019 року та 16.01.2020 року, оформлені на громадянку ОСОБА_4 , разом з додатками, передбаченими Наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21.04.2015 року - повернути потерпілій стороні Управлінню соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ : ОСОБА_1