Справа № 177/374/23
Провадження № 1-кп/177/78/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000017 внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Краснопілля Петрівського району Кіровоградської області, громадянин України, з загальною середньою освітою, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, нормативним актом, що регламентує порядок допуску громадян до керування транспортними засобами на території України є Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом Положення) та є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Відповідно до п. 2 Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС (далі - Єдиний державний реєстр МВС) і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Відповідно до п. 21 Положення посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, для складання яких особа має подати до територіального сервісного центру МВС незалежно від її зареєстрованого місця проживання чи перебування визначений змістом Положення вичерпний перелік документів.

Відповідно до п. 23 Положення посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е-посвідки на постійне проживання або е-посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після втрати чи викрадення.

Відповідно до розділу ІІ Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого Наказ МВС України від 29.12.2015 № 1646 «Про затвердження Положення про територіальний сервісний центр МВС» (далі за текстом ТСЦ МВС) належить приймання іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, здійснення видачі та обміну національного й міжнародного посвідчень водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та внесення інформацію до Єдиного державного реєстру МВС.

Таким чином посвідчення водія є офіційним документом, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права.

ОСОБА_3 на початку квітня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, переслідуючи за мету отримання допуску до керування до керування транспортними засобами, не маючи на те законних підстав, діючи без виконання та всупереч вимог вищевказаних нормативних актів, що регламентують порядок отримання такого допуску, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, засобами листування у всесвітній системі взаємосполучених комп`ютерних мереж, що базуються на комплекті Інтернет-протоколів (далі за текстом інтернет) звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи з приводу можливості підробки останньою офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою,а саме посвідчення водія на його ім`я.

Далі, ОСОБА_3 , будучи запевненим невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо можливості підробки останньою вищевказаного офіційного документа за умови надання ОСОБА_3 засобів для його вчинення, а саме повних анкетних даних ОСОБА_3 , його особистої фотокартки та грошової винагороди, які останній, погодившись тоді ж надав невстановленій особі засобами інтернету, на підставі яких невстановлена особа підробила офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто ОСОБА_3 , а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 видане 07.04.2022 ТСЦ 5141, що в подальшому було останньому шляхом його надсилання поштовим відправленням.

Крім того, ОСОБА_3 15.01.2023, приблизно о 15:37 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, рухаючись по автодорозі з с. Лозуватка до с. Новоганнівка, що в Криворізькому районі Дніпропетровської області, на транспортному засобі марки «ВАЗ-2107» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , що без законних на те підстав знаходився під керуванням останнього, будучи зупиненим на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» на узбіччі дороги та без відриву в часі працівниками Національної поліції України, у складі екіпажу інспектора ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , сумісно з інспектором ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_5 , та інспектором ВРПП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержантом поліції ОСОБА_6 , що перебували на службі та при виконанні службових обов`язків, на законну вимогу працівників поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, діючи з метою уникнення для себе негативних наслідків юридичного характеру, що полягають у притягненні до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на керування таким транспортним засобом, що передбачена ст. 126 КУпАП, діючи з метою введення в оману вищевказаних осіб щодо свого правового статусу, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 видане 07.04.2022 ТСЦ 5141, реалізуючи раптово виниклий прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, пред`явив останнє працівникам поліції, тим самим використавши вищевказаний завідомо підроблений документ, однак на місці був викритий останніми.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками пособництва у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права, з метою його використання іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинених ним кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками пособництва у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і надає права, з метою його використання іншою особою та за ч.4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній скоїв кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що покарання у виді штрафу не можу бути призначено обвинуваченому, оскільки останній не працевлаштований, доказів отримання доходу не надав, однак виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання йому необхідно призначити у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України .

Суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні, не застосовувались.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні та призначити покарання

за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим обчислювати з моменту винесення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів №СЕ-19/104-23/3171-ДД від 07.02.2023 у сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок.

Речові докази: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в спеціальному пакеті експертної служби №2423749, DVD-R з відеозаписом з боді-камер поліцейського, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000017 протягом усього часу їх зберігання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1