ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1217/20
Провадження № 1-кп/210/126/22

"13" грудня 2022 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового зсідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №0000229 від 08 лютого 2020 року, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 26 лютого 2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 12 липня 2006 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік;

2) 14 листопада 2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ст.186 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 04 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнився 01 квітня 2011 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

3) 23 грудня 2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за 185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки;

4) 30 вересня 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі. Звільнився 15 березня 2017 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 04 лютого 2020 року, в денний час доби, знаходився з дозволу фактичного власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем мешкання останнього, де разом із ОСОБА_6 вживали спритні напої.

Цього ж дня, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 ліг спати, а ОСОБА_4 залишився у нього в квартирі.

Перебуваючи у вказаному місці, в період часу з 21 години 00 хвилин 04 лютого 2020 року по 03 годину 00 хвилин 05 лютого 2020 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 побачив на кухонному столі мобільний телефон марки «LG KF305», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки «Lenovo А2010-а», білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_6 . В цей час у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення вказаних мобільних телефонів.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення мобільних телефонів «LG KF305», чорного кольору, IMEІ: НОМЕР_1 та «Lenovo А2010-а», білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , належних на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 , визначивши їх предметом злочинного посягання, діючи з корисливих мотивів, повторно, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та не контролює їх, взяв до рук мобільні телефони «LG KF305», чорного кольору, IMEІ: НОМЕР_1 , вартістю 323,33 гривні, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/184 від 24 лютого 2020 року, та «Lenovo А2010-а», білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 533,33 гривні, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104- 17/1/5/184 від 24 лютого 2020 року, після чого поклав їх до кишені, тим самим викравши вказані мобільні телефони та покинув місце вчинення злочину.

Після чого, обернув викрадене майно на свою користь, розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/184 від 24 лютого 2020 року, на загальну суму 856,66 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

26 лютого 2022 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , укладена угода про примирення.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру майнової шкоди. Обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України, у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду. При цьому обвинувачений свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення не заперечував, заявив про здатність виконати умови угоду, та ствердив що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Потерпілий ОСОБА_6 при розгляді справи присутнім не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в силу незадовільного стану здоров`я. Угоду про примирення між ним та підозрюваним підтримав у повному обсязі, просив суд її затвердити. Зазначив про відсутність до обвинуваченого претензій з його сторони, оскільки матеріальні збитки йому відшкодовано. Цивільний позов заявляти наміру не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.

Згідно ст.314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення..

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, яке згідно з положеннями ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому суд вважає, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст.473 КПК України, та не заперечує проти її затвердження.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, офіційно не працює, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується задовільно.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ст.474 ч.7 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому кваліфікує його дії за ст.185 ч.2 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за вчинення якого йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 02 роки.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Статтею 118 ч.3 КПК України визначено, що витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/184 від 24 лютого 2020 року, у розмірі 942,06 гривні.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

В результаті вчинення кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завданого матеріального збитку на загальну суму 856,66 гривень, котрий повністю відшкодовано шляхом повертання викраденого майна. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілому на пред`явлення позову роз`яснено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314 ч.3 п.1, 373 ч.2, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 26 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000229 від 08 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження не обирався.

Речові докази, перераховані на арк.крим.пров.№17, а саме: мобільний телефон «LG KF305», чорного кольору, IMEІ: НОМЕР_1 , та мобільний телефон «Lenovo А2010-а», білого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , котрі згідно розписки від 11 лютого 2020 року, повернуто потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього за належністю.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/184 від 24 лютого 2020 року, у розмірі 942,06 гривні, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави.

Матеріали кримінального провадження №0000229 від 08 лютого 2020 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/1217/20, провадження №1-кп/210/126/22.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно учасникам кримінального провадження.

Крім того ОСОБА_4 роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1