Справа № 526/752/23
Провадження № 1-кп/526/291/2023

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000095 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Звенячин, Заставнівського району, Чернівецької області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

з 2020 року ОСОБА_4 проживає спільно з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . Так,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають між собою у цивільному шлюбі, тобто проживають однією сім`єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, а тому на них розповсюджується дія Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству".

В період часу з січня 2023 року по 11.02.2023 включно ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно ОСОБА_5 особи з якою він проживає без реєстрації шлюбу однією сім`єю, за місцем їх спільного постійного проживання, акти психологічного та фізичного домашнього насильства, що кожного разу та в цілому призводило до психологічних та фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої.

Так, 11.02.2023 близько 19 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразилося в його агресивній поведінці, словесних образах, нецензурній лайці, штовханні, виганянні з квартири за місцем їх спільного проживання.

Вчинені 11.02.2023 умисні протиправні дії ОСОБА_4 не спричинили потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, проте заподіяли їй морального, психологічного та фізичного болю, принижували її честь та гідність і призвели до її психологічних страждань, побоювання за свою безпеку, погіршили якість життя даної особи.

ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 постановами Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.01.2023 року за ч.1 ст.173 КУпАП та 30.01.2023, 07.02.2023 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, яке відповідно мало місце 03.01.2023, 04.01.2023, 05.01.2023 і полягало у висловлюванні в адресу останньої образливої нецензурної лайки, погроз фізичною розправою та свідчить про систематичність його дій.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і кваліфікує його дії як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

07 березня 2023 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.126-1 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 1 року обмеження волі та звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням йому судом іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього ж Кодексу. Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 і переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, вчинений ОСОБА_4 віднесений до злочинів невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та примирення.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді 1 року обмеження волі та звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України із встановленням йому судом іспитового строку та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього ж Кодексу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальних витрат та речових доказів по справі немає.

Керуючись ст.373,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

- Угоду про примирення від 07 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000095, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим: виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання вимог ч.6, 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором: виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1