Справа№ 938/504/22
Судове провадження № 1-кп/938/109/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківськоїобласті в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого захисника ОСОБА_6

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

законних представників потерпілого, органів опіки та піклування Білоберізької сільської ради та Верховинської районної державної адміністрації ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000080 від 06.09.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_7 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.

ОСОБА_5 ,перебуваючи 02.09.2022 року близько 17.00 годин у житловому будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вступив у конфлікт із малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час данного конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс чотири удари шкіряним ременем в різні ділянки тіла малолітнього потерпілого ОСОБА_7 .

У результаті умисного нанесення ударів ОСОБА_5 спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця скроневої ділянки зліва, забійно-підшкірної гематоми тім`яної ділянки, підшкірних гематом спини, лівого та правого передпліч, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 19.09.2022 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні малолітньому ОСОБА_7 умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вину визнає, 02.09.2022 року близько 17 години перебував вдома за місцем свого проживання в с.Полянки Верховинського району. В той день був «трохи випившим». Від знайомих хлопців чув, що його син ОСОБА_10 ходить зі старшими, п`є пиво та курить, тому вирішив провести з ним виховну, взяв шкіряний ремінь, яким вдарив його три-чотири рази по заду, ремін попав по плечах сина, який вирвався та втік з дому. Спав син у сусідки ОСОБА_11 . У будинку тоді була дружина, яка ніяк не реагувала на його дії.

Неповнолітній потерпілий у присутності законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_8 суду пояснив, що 02.09.2022 року перебував вдома, тато в цей день був «трохи випивший». Знайомі хлопці говорили, що він, тобто потерпілий, ходить по селу та розказує, що в хаті немає їсти, холодно, немає дров. Тато думав, що він, тобто потерпілий, дійсно таке говорив по селу. Він, тобто потерпілий, казав свому татові, що хлопці на нього набріхують. Але тато взяв ремінь та вдарив його, тобто потерпілого, 3-4 рази по заді, плечах. Тоді він вирвався від батька та, будучи босим та одягнутим тільки у плавки, втік до сусідки Параски. Їй розказав, що тато його вдарив пару раз, у неї залишився та перебував з п`ятниці вечора до понеділка зранку, бо вона його не відпускала. Мама приходила ввечері до сусідки його забирати, але та його не відпустила. Раніше тато намагався його бити, але вдома був старший брат, який за нього захищався, зараз він за кордоном. Батьки зараз спиртні напої не вживають, але раніше алкоголь вживали.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні вказала, що у вересні 2022 року, точної дати не пам`ятає, до неї додому прибіг ОСОБА_13 , будчичи босим та одягнений тільки в плавки. Дитина їй пояснила, батько його побив та намагався душити. У хлопця були тілесні ушкодження на грудях, шиї. Хлопець казав, що, якщо за нього не захистяться, то він накладе на себе руки. Свідок також повідомив суду, що, в селі говорять, що батьки ОСОБА_10 зловживають алкогольними напоями. Раніше ОСОБА_10 втікав з дому, це було тоді, коли батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Назав був у неї, тобто свідка, вдома 3 дні.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, також доведена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2022 року (а.с.51), з якої вбачається, що начальник Служби в справах дітей ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с. Полянки, учень 5 класу Довгопільського ліцею заявив про те, що 02.09.2022 року близько 18.00 год. за місцем проживання в с. Полянки Верховинського району через сімейні обставини батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в нетверезому стані, наніс тілесні ушкодження по тілу за допомогою шкіряного ременя та руками у вигляді синців та садин на тілі;

- висновком експерта №96 від 15-19.09.2022 року (а.с.59), згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця скроневої ділянки зліва, забійно-підшкірної гематоми тім`яної ділянки, підшкірних гематом спини, лівого та правого передпліч, утворилися від дії тупих твердих предметів, якими можуть бути кулаки рук, ноги, інші тверді предмети, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_14 (а.с.52).

При призначенні покарання суд враховує, що в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти росії» (рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24.02.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Крім того, загальні засади призначення покарання визначені в ст. 65 КК України, відповідно до якої покарання призначається 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 обставинами, що пом`якшують його покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та не встановлено обставин, які обтяжують його покарання.

Відповідно до роз`яснення Об`єднаної палати касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлених в постанові від 21.02.2021 року в справі № 481/1754/18, провадження № 51-1579 кмо 20, безпідставно визнавати обставиною, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, якщо вона полягає виключно у визнанні вини обвинуваченим, який жалю щодо своєї поведінки не висловив, жодних заходів для виправлення ситуації особисто не вжив, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував.

Крім того, Об`єднана палата касаційного кримінального суду Верховного Суду в цій постанові від 21.02.2021 року роз`яснила, що під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 своєю поведінкою не висловлює жалю щодо своєї поведінки відносно потерпілого ОСОБА_7 , не надавав органу досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, то суд не визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують його покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Суд також враховує особу винного ОСОБА_5 . Зокрема, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53), його місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.56-58), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня Верховинської селищної ради» не знаходиться (а.с. 55), негативно характеризується за місцем проживання (а.с. 56), не працював і не працює, зловживає спиртним, мало уваги приділяє вихованню дітей, порушує батьківські обов`язки (а.с.56), проживає в будинку дружини разом з дітьми (а.с.57,58), сім`я є неблагополучною (а.с.58).

У ч. 2 ст. 4 КК України закріплено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Впродовж періоду з часу вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому вказаного кримінального правопорушення та по час ухвалення судом даного вироку не набирав чинності закон про кримінальну відповідальність, яким скасовувалася б кримінальна протиправність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, пом`якшувалася б кримінальна відповідальність за його вчинення або іншим чином поліпшувалося становище обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст.125 КК України (в редакції закону, що діяв на час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто 02.09.2022 року) умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання щодо можливості призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, обравши одне з альтернативних покарань, передбачених у санкції цієї статті КК України.

Також суд враховує положення ч.2 ст. 65 КК України, згідно з яким більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує майновий стан винного, а саме що, обвинувачений не прцював і не працює, його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку з чим призначення йому такого виду покарання, як штраф, може бути "надмірним тягарем" для нього й спонукати до вчинення корисливих злочинів, тому суд вважає, що штраф, як найменш суворий вид покарання, буде недостатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо застосування до ОСОБА_5 іншого покарання, враховуючи тяжкість вчиненного ним кримінального правопорушення (кримінальний проступок), відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, особу винного, то суд дійшов висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт. При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 не відноситься до категорій осіб, яким відповідно до ч. 3 ст. 56 КК України, не може призначатися такий вид кримінального покарання, як громадські роботи.

У даній справі цивільний позов не заявлявся.

Витрат на залучення експерта не має.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Арешт на майно ОСОБА_5 не накладався.

Речові докази по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання виді громадських робіт строком 200 (двісті ) годин.

На вирок суду може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, законним представникам потерпілого.

Суддя Наталія ЧЕКАН