Справа № 369/5325/23
Провадження №1-кс/369/1161/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 15.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 15.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1,2 ст. 307 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та подальший незаконний збут метадону, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи при цьому, що метадон являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено, у невстановлений досудовим розслідуванням час незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановленому досудовим розслідуванням місці вказаний наркотичний засіб, який незаконно зберігав з метою незаконного збуту до 24.03.2023 року.

У подальшому, 24.03.2023 у період часу з 18.30 год. по 18.31 год, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел та мету збуту наркотичного засобу - метадону, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: кв. АДРЕСА_1 , незаконно збув, а саме продав за 300 (триста) гривень ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, а саме чотири пігулки білого кольору.

Цього ж дня у період часу з 18 год. 38 хв. по 19 год. 10 хв. вказані чотири пігулки білого кольору були добровільно передані ОСОБА_7 працівникам поліції.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/18992-НЗПРАП від 12.04.2023, у наданих на дослідження 4 (чотирьох) таблетках білого кольору виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено. У наданій на дослідження 4 (чотирьох) таблетках білого кольору масою 0,50 г кожна виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - мета дон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) у чотирьох таблетках становить 0,088 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами та доповненнями) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на повторне незаконне придбання, зберігання з метою збуту та подальший незаконний збут метадону, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи при цьому, що метадон являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено, у невстановлений досудовим розслідуванням час повторно незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановленої досудовим розслідуванням особи у невстановленому досудовим розслідуванням місці вказаний наркотичний засіб, який незаконно зберігав з метою незаконного збуту до 06.04.2023 року.

У подальшому, 11.04.2023 о 15 год. 28 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел та мету повторного збуту наркотичного засобу - метадону, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: кв. АДРЕСА_1 , повторно незаконно збув, а саме продав за 300 (триста) гривень ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, а саме чотири пігулки білого кольору.

Цього ж дня у період часу з 15 год. 49 хв. по 16 год. 05 хв. вказані чотири пігулки білого кольору були добровільно передані ОСОБА_7 працівникам поліції.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-22/51679-НЗПРАП від 29.11.2022, надані на дослідження таблетки білого кольору із розподільчою рискою масою по 0,50 г містять метадон (фенадон), який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Маса метадону (фенадону) в одній таблетці складає 0,022 г. Загальна маса метадону (фенадону) у чотирьох таблетках становить 0,0887 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами та доповненнями) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

11.04.2023 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 12.04.2023 у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, являються зібрані докази у кримінальному провадження, а саме: протокол добровільної видачі від 24.03.2023, висновок експерта № СЕ-19/111-23/16129-НЗПРАП від 30.03.2023, постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів, протокол допиту свідка ОСОБА_7 , протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , протокол добровільної видачі від 06.04.2023, інші докази у своїй сукупності.

Таким чином, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Києва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання встановленим під час здійснення досудового розслідування ризикам, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 полягає в тому, що останній не має постійного місця роботи та засобів для існування, а навіть більше - основним засобом заробітку для ОСОБА_5 є саме збут наркотичних засобів. Крім того, ОСОБА_8 не має на утриманні неповнолітніх/малолітніх дітей, або осіб, за якими необхідний догляд. Тобто ОСОБА_5 не має міцних соціальних звязків за місцем свого проживання, які б втримали його від зміни місця проживання та враховуючи тяжкість вчинених злочинів, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Так, оцінюючи ризик втечі з позиції ЄСПЛ, слдічий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених у період дії воєнного стану, тобто в період, коли держава переживає надскладні часи, дії, в яких підозрюється ОСОБА_5 , дестабілізують суспільні відносини в державі та призводять до неспроможності населення належно протистояти агресору, дестабілізують громадський порядок.

Водночас, стороною обвинувачення не встановлено стримуючих факторів, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди для запобігання відправлення правосуддя у спосіб неявки в судове засідання.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то в обгрунтування даного ризику слідчий зазначає наступне. Так, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.04.2023 (справа №369/4705/23) було надано дозвіл на проведення обшуку кв. АДРЕСА_1 та вилучення наркотичних засобів та психотропних речовин, чорнових записів, проте в частині вилучення в ході проведення обшуку мобільних телефонів, компютерної техніки слідчим суддею було відмовлено. Так, в ході проведення обшуку було виявлено грошові купюри номіналом 100 гривень АА6047258 та 1 гривня ТЄ8572910.Оскільки вище вказані речі містять інформацію, яка становить інтерес для органу досудового розслідування (в частині збуту наркотичних засобів та психотропних речовин наркозалежним особам та проведених в рамках даного провадження негласних слідчих дій), але знаходяться у безпосередньому володінні підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: за місцем його проживання, то підозрюваний задля уникнення покарання може знищити, спотворити інформацію, яка міститься за місцем його проживання. (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, зазначає, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, будучи місцевим жителем та перебуваючи на свободі та знаючи про місце проживання свідків (зокрема понятих, які були присутні під час проведення обшуку, а також під час добровільної видачі ОСОБА_7 наркотичного засобу) може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, користуючись при цьому міжособистісними відносинами з останніми.

На підставі викладеного сторона обвинувачення дійшла до висновку, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, має місце у зв`язку із не проведенням у судовому засіданні допиту свідків.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу та засобів для існування, а основним видом його доходу, на думку сторони обвинувачення, є саме збут наркотичних засобів та психотропних речовин, а отже підозрюваний в подальшому може знову вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, тому соціальні наслідки та можлива суспільна реакція виправдовує необхідність попереднього ув`язнення підозрюваного.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, сторона обвинувачення вважає, що застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою та необхідною мірою, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисних тяжких злочинів, максимальним покаранням за які є позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, на думку сторони обвинувачення, існує ймовірний ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування альтернативного запобіжного заходу, такого як домашній арешт чи особисте зобовязання, не зможе запобігти всім вище вказаним ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 здійснював незаконний збут наркотичного засобу - метадону, саме за місцем свого проживання, а отже застосувавши до підозрюваного такий запобіжний захід як домашній арешт, останній може продовжити свою злочинну діяльність. Особисте зобов`язання також не забезпечить запобігання всім вище викладеним ризикам, а отже до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та просила суд задовольнити клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання заперечували просили суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Прокурор при розгляді клопотання довів обставини, передбачені п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозриу вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів.

При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку. Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Оцінюючи доводи про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приймає до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, наведена обставина на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. А відтак слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, слідчий суддя, приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, враховуючи характер інкримінованих підозрюваному дій, їх мотивів. При цьому при встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховувує встановлену КПК України процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), тому на стадії досудового розслідування - на початковому етапі кримінального провадження, вказаний ризик є реальним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 враховує дані про особу підозрюваного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, що підверджує відсутність у підозрюваного міцних родинних зв`язків.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є таким, що підлягає задоволенню, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити його вчинення, що застосування іншого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним ризикам.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 3. ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється., тяжкість кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, його майновий та сімейний стан, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що перевищує встановлений розмір застави для даної категорії кримінальних правопорушень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 309, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 09 червня 2023 року (включно).

Одночасно визначити розмір застави для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 20 * 2684 гривень = 53 680 гривень ( п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державна установа Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучається із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14.04.2023 року о 10:30 годин.

Слідчий суддя ОСОБА_1