Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/551/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 листопада 2022 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, не маючої утриманців, зареєстрованої АДРЕСА_1 , проживаючої АДРЕСА_2 , раніше несудимій, підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 332 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 год. 42 хв. 14.11.2022 року до 16 год. 42 хв. 12.01.2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 999 843 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 листопада 2022 року, задоволено частково клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 год. 42 хв. 14.11.2022 року до 16 год. 42 хв. 12.01.2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 999 843 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що остання за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , організували канал з незаконного переправлення осіб, у тому числі військовозобов`язаних в умовах воєнного стану, через державний кордон України.

Так, 31.10.2022 о 03 год. 16 хв. за порад та вказівок ОСОБА_8 , яка діяла за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , з використанням заздалегідь виготовлених ними документах, з корисливих мотивів за грошові кошти в сумі 20250 гривень (що є еквівалентом 500 доларів США) та 6000 доларів США, здійснено незаконне переправлення через державний кордон України в пункті пропуску «Мостиська» до Республіки Польща, на потягу № 705 сполученням «Київ Перемишль», громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів за грошові кошти в сумі 40800 гривень (що є еквівалентом 1000 доларів США) та 12000 доларів США, 14.11.2022 організувала незаконне переправлення громадян України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та виготовила для цього необхідні документи.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснила організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненими щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_8 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України. Крім того, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до неї застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 передбачене ч. 3 ст. 332 КК України за класифікацією статті 12 КК України належать до тяжких кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення якого передбачає можливість покарання виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Також, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що слідчий суддя поверхово дослідив докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру. В ухвалі не зазначено, яким чином той чи інший доказ свідчить про протиправну поведінку ОСОБА_8 . Обставин, які б свідчили, що ОСОБА_8 намагатиметься реалізувати хоча б якийсь ризик із ст. 177 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не встановлено. Слідчим суддею взагалі не враховано обставини, які характеризують особу, що ОСОБА_8 є жінкою, громадянином України, має вищу освіту, фізично слабшою, офіційно зареєстрована в Україні. При цьому, попри окупацію рідного міста Мелітополь, вона не залишилися там, хоча до повномасштабного вторгнення рф в Україну працювала офіційно начальником відділу кадрів в приватному підприємстві, а виїхала на неокуповану територію України, що характеризує її в першу чергу як свідому громадянку, велику патріотку. Це при тому, що її бабуся вимушено перебуває на окупованій території, батько нещодавно помер, а мати перебуває за кордоном. Отже, вона має міцні соціальні зв`язки, має патріотичну родину і вона пишається тим, що перебуває на неокупованій вільній території України

Крім того, слідчий суддя, визначаючи заставу в розмірі 403 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не мотивував чим саме цей випадок є виключним. При визначенні розміру застави слідчий суддя не врахував наступне: сукупний місячний дохід ОСОБА_8 становить близько 20 тисяч грн; повномасштабне вторгнення рф в Україну фінансово підкосило ОСОБА_8 так само як і усіх жителів, які тікали з територій, які невдовзі стали окупованими; з початком війни вона втратила все, що мала, оскільки її місто на даний час є окупованим і вона не має змоги користуватися усіма нажитими благами. З урахуванням сьогодення ОСОБА_8 об`єктивно не може мати грошових коштів в сумі 999843 грн., що автоматично вказує на те, що слідчий суддя позбавив її альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчим відділом УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000258 від 23.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 332 КК України (а.к. 5 витяг з ЄРДР від 23.09.2022).

14.11.2022 о 16 год. 42 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.11.2022 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до неї застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то є ризик незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_8 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку (а.к. 22-25), протоколом НСРД (а.к. 78-80), повідомленням про підозру (а.к. 93-94).

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та положень ч.5 ст.182 КПК України, крім того, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно, та визначив розмір застави у розмірі 403 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 999 843 грн.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що визначений розмір застави завеликий, є необґрунтованими та безпідставними.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що підозра та ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими доказами по справі, а ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваної, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останньої на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваній більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або зменшити на даний час розмір визначеної застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 17 листопада 2022 року, якою задоволено частково клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 16 год. 42 хв. 14.11.2022 року до 16 год. 42 хв. 12.01.2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 999 843 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)