печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000435 від 25.05.2022 прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000435 від 25.05.2022 прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Власник майна або його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 25.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 25.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на підставі розпорядження Одеського міського голови від 23.02.2022 № 103 створено Одеський міський оперативний штаб з координації діяльності органів місцевого самоврядування, територіальних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, пов`язаною із введенням надзвичайного стану.

05.03.2022 Одеським міським оперативним штабом з координації діяльності органів місцевого самоврядування, територіальних органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, пов`язаною із введенням надзвичайного стану прийнято рішення №3, яким виконавчим органам Одеської міської ради доручено здійснити матеріально-технічне забезпечення підрозділів територіальної оборони та добровольчих формувань територіальної громади міста Одеси, шляхом закупівель спеціального спорядження та військового обмундирування. Також, в подальшому встановлено, що посадовими особами Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради укладено низка договорівна поставку товарів з підприємствами постачальниками ТОВ «ЕВЕРЛАСТ», КП «ОДЕСФАРМ», ФОП ОСОБА_4 , ТОВ «ІМПЕРІОС», ФОП ОСОБА_5 , ТОВ "Еверласт", ФОП ОСОБА_6 , ТОВ «ВОСХОД ФАРМ», ФОП ОСОБА_7 з дотриманням вимог Закону України «Про публічнізакупівлі», Постанови КМУ «169 від 28.02.2022 « Про деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт та послуг в умовах воєнного стану», сплати авансованих платежів за вказаними угодами, однак без отримання товарів та послуг, які є предметом зазначених закупівель.

Відповідно до вищезазначеного встановлено, що укладені угоди між зазначеними товариства не були виконані в повному обсязі або виконані із завищенням ринкової вартості товарів.

В подальшому старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ призначено комплексну судову товарознавчу та економічну експертизу, відповідно до висновку якої вартість товарів, які були поставлені ФОП ОСОБА_4 , КП «ОДЕСФАРМ», ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_5 , ТОВ «ЕВЕРЛАСТ», ТОВ «ВОСХОД-ФАРМ» на адресу Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради перевищують ринкову вартість та фактично реалізована продукція ТОВ «ВОСХОД-ФАРМ», ТОВ «ІМПЕРІОС», ФОП ОСОБА_8 на адресу КП «ОДЕСАФАРМ» перевищують ринковувартість.

Відповідно до інформації Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 15.09.2022 до вчинення вказаного злочину можуть бути причетні директор Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_9 , заступник директора Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_10 , начальник відділу правового та кадрового забезпечення-уповноважена особа, відповідальний за організацію та проведення процедур закупівлі/спрощених закупівель Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради та інші посадові особи Одеської міської ради. Також, до вчинення зазначеного злочину можуть бути причетні засновник та директор ТОВ «ЕВЕРЛАСТ» та інші службові особи ТОВ «ЕВЕРЛАСТ», директор КП «ОДЕСФАРМ» та інші службові особи КП «ОДЕСФАРМ», ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_8 та службові особи ТОВ «ІМПЕРІОС».

25.11.2022 відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/31401/22-к від 09 листопада 2022 року проведено санкціонований обшук квартири за місцем проживання начальника відділу правового та кадрового забезпечення Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході обшуку квартири, в якій проживає ОСОБА_11 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Apple iPhone Х(10), IMEI НОМЕР_1 на якому в ході огляду виявлено інформацію, яка має значення для досудового розслідування.

Вищевикладене дає підстави вважати, що вказані вище речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним постановою слідчого групи слідчих Головного слідчого управління ОСОБА_12 від 25.11.2022 вилучений в ході обшуку мобільний телефон марки Apple iPhone Х(10), IMEI НОМЕР_1 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що на підставі вищевикладеного, з метою збереження речових доказів та попередження подальшого їх відчуження на користь третіх осіб або приховування, виникла необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та його збереження у первинному вигляді, недопущення здійснення будь-якої діяльності як б загрожувала їх знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 107, 117, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки Apple iPhone Х(10), IMEI НОМЕР_1 , який вилучено в ході проведення обшуку 25.11.2022 у квартирі за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000435 від 25.05.2022, який вилучено на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13 ОСОБА_14