Справа № 635/8018/20
Провадження № 1-кс/635/301/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні №0000227 від 24.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні №0000227 від 24.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, в якому адвокат просить суд скасувати повідомлення про підозру від 04.02.2022 року старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 24.11.2020 року, яким повідомлено ОСОБА_5 про те, що вона підозрюється у вчиненні 18.02.2021 року кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме зловживання своїми повноваженнями приватним нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян.

В обґрунтування поданої скарги адвокат зазначає, зокрема, що повідомлення про підозру не відповідає пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, яким зазначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, у тому числі, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, що повідомлення про підозру також не відповідає абзацу 1 та пунктам 1, 3, 6, та 7 абзацу 2 частини 1 статті 277 КПК України в частині непогодження пред`явленої підозри з прокурором, що в даному кримінальному провадженні відомості про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не внесені до ЄРДР, а також зазначає, що відсутні докази спричинення шкоди інтересам окремих громадян.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав свої вимоги з наведених у скарзі підстав, та просив скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що повідомлення про підозру відповідає вимогам закону і що в зв`язку із зупиненням досудового розслідування в кримінальному продовженні встановлений законом двомісячний строк, по закінчені якого можливо оскаржити повідомлення про підозру не сплив, тому подання такої скарги і її розгляд є передчасним, тому просив повністю відмовити в задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Вислухавши в судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та перевіривши матеріали кримінального провадження №0000227 від 24.11.2020 судом встановлено наступне.

Відомості до ЄРДР щодо кримінального провадження №0000227 внесені 24.11.2020 року. Підставою для внесення таких відомостей стала заява потерпілої ОСОБА_7 про незаконне заволодіння невстановленими особами трьома земельними ділянками, які перебували в приватній власності фізичних осіб шляхом підроблення та використання у подальшому завідомо підроблених документів, чим спричинена шкода в особливо великому розмірі. Попередня кваліфікація злочину визначена за ч. 4 ст. 358 КК України. Тобто подія кримінального правопорушення, попередньо кваліфікованого за ч. 4 ст. 358 КК України відбулась до 24.11.2020 року.

Витяг з ЄРДР від 02.06.2021 року містить відомості про попередню кваліфікацію за ч. 3 ст. 365-2 КК України, а орган дізнання змінено на цю дату на орган досудового розслідування.

Постановою прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області від 29.04.2021 року змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 358 КК України на ч. 3 ст. 365-2 КК України на підставі виявлення можливого факту підробки документів при проведенні реєстрації юридичної особи ТОВ «Укрземлебуд», тобто на підставі нововиявленого окремого епізоду. Номер кримінального провадження не змінений, нововиявлений епізод не вносився до ЄРДР з присвоєнням окремого номеру і з первісним епізодом в одне кримінальне провадження не об`єднувався.

04.02.2022 року на ім`я керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області прокурором Харківської окружної прокуратури ОСОБА_8 подається рапорти, в яких зазначено про виявлення події від 18.02.2021 року, а саме проведення приватним нотаріусом ОСОБА_5 державної реєстрації прав власності на земельні ділянки з кадастровим номерами 632515306:00:003:0051 та 632515306:00:003:0048.

Матеріали кримінального провадження № 0000227 від 24.11.2020 року містять постанови прокурора від 04 лютого 2022 року про об`єднання з наведеним провадженням інших кримінальних проваджень № 0000023 від 04.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, № 0000024 від 04.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, № 0000025 від 04.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України. Факт внесення відомостей до ЄРДР про зазначені кримінальні провадження не підтверджено відповідними витягами з ЄРДР. Матеріали кримінального провадження не містять заяв потерпілих осіб за цими епізодами і як вбачається із оглянутого об`єднаного кримінального провадження № 0000227 від 24.11.2020 року процесуальні документи містять посилання лише на первісні заяви потерпілих.

04 лютого 2022 року із матеріалів зазначеного кримінального провадження виділені в самостійне провадження матеріали стосовно факту державної реєстрації прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером 632515306:00:003:0048.

04 лютого 2022 року ОСОБА_5 отримала пам`ятку про права та обов`язки підозрюваної особи.

04 лютого 2022 року підозрюваній ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру.

11 березня 2022 року досудове розслідування кримінального провадження зупинене до цього часу.

З моменту вручення повідомлення про підозру до цього часу ніяких процесуальних дій не вчинено.

Повідомлення про підозру містить наступний зміст (текст наведено без виправлень):

«Старший слідчий СВ Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНГІ в Харківській області капітан поліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 24.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. З ст. 365-2 КК України, та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, -

ПОВІДОМИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме зловживання своїми повноваженнями приватним нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян.

ОСОБА_5 , будучи, згідно свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 3304, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, у вигляді фінансового забезпечення нотаріуса за державну реєстрацію в сумі 114 грн. 00 коп., в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, проведено державну реєстрацію переходу права власності до іншого суб`єкта права за наявності раніше зареєстрованої заяви на це нерухоме майно, за наступних обставин.

На адресу Харківської окружної прокуратури Харківської області надійшла заява ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, а саме щодо незаконної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0049 яка належить останній.

Встановлено, що ГУ Держземагенства у Харківській області 21.04.2015 видано наказ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність», а саме наказом № 886-СГ, передано ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) у власність земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049 площею 2 та.

В подальшому, вказана земельна ділянка із зазначеним кадастровим номером незаконно вибула з власності ОСОБА_9 на користь ТОВ «УКРЗЕМЛЕБУД».

В свою чергу, ТОВ «УКРЗЕМЛЕБУД» у 2020 році на підставі договору купівлі-продажу продав земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049 ТОВ «АДР-СЕРВІС».

Враховуючи зазначені обставини, в том числі встановлення обставин що свідчать про незаконність вибуття з права власності ОСОБА_9 вказаної земельної ділянки, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2020 (справа 635/8018/20, провадження 1-кс/635/1959/2020) накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049, власником якої є «АДР- СЕРВІС», та заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам та державним/приватним виконавцям вчиняти (проводити) будь-які реєстраційні дії, у тому числі вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухому майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, спрямовані па набуття, зміну, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження щодо нерухомого майна, на яке накладено арешт.

На підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2020 Департаментом реєстрації Харківської міської ради 23.12.2020 сформовано заяву про реєстрацію прав та їх обтяжень за номером №43304688.

23.12.2020 державним реєстратором Департаменту реєстрації Харківської міської ради прийнято рішення №55884499 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за заявою з реєстраційним номером №43304688 від 23.12.2020 у зв`язку з направленням запиту до Харківського районного суду Харківської області з метою з`ясування причин відсутності ухвали Харківського районного суду Харківської області від 11.12.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень.

Встановлено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус.

Пунктом 2 частино третьої ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок державної реєстрації яким передбачено: встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованої у базі даних заяв, прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).

Абзацом першим пункту 13 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (зі змінами) передбачено, що у разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність раніше зареєстрованих інших заяв на це майно, ніж заява, що ним розглядається, державний реєстратор невідкладно приймає рішення про розгляд заяви після прийняття рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за результатом розгляду заяви, яка зареєстрована в базі даних заяв раніше.

Встановлено, що 18.02.2021 ТОВ «СИНТОФЛЕКС» подано заяву №44127855 до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049, яку останні придбали за договором купівлі-продажу у ТОВ «АДР-СЕРВІС».

Відповідно до висновку експерта №1337 від 28.01.2022 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи, вартість земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0049, площею 2,0000га, складає 1 365 101, 00 гри. (один мільйон триста шістдесят п`ять тисяч сто одна гривня).

З метою реалізації умислу, направленого на незаконну реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049, того ж дня, тобто 18.02.2021 о 16:29, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні свого службового кабінету за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, будучи особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з паданням публічних послуг, в ході здійснення реєстрації права власності па нерухоме майно, вирішила стати на шлях злочинної діяльності, що спричинило тяжкі наслідки, порушуючи вимоги ст. ст. 34, 49 Закону України «Про нотаріат», ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 № 1127, протиправно, зловживаючи своїми повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди, у вигляді фінансового забезпечення нотаріуса за державну реєстрацію в сумі 114 гри. 00 коп., достовірно знаючи, порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вчинила реєстраційну дію, за заявою № 44127855 від 18.02.2021, та прийняла рішення № 56694772 від 18.02.2021 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності (перехід права) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0049 за ТОВ «СИНТОФЛЕКС» незважаючи на те, що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною земельною ділянкою з кадастровим номером :00:003:0049 малась не вирішена раніше зареєстрована заява про вчинення реєстраційної дії за №43304688 від 23.12.2020 щодо накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049 за рішенням слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11:12.2020, чим спричинив тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме зловживання своїми повноваженнями приватним нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законові правам окремих громадян.»

Перевіривши зміст повідомлення про підозру суд погоджується із доводами скарги в тій частині, що підозра не погоджена із прокурором.

Такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

З метою чіткого розуміння змісту процесуального документу у разі, якщо він складається однією особою, а погоджується з іншою особою, оформлення такого документу крім вимог, передбачених КПК України повинно відповідати вимогам, зазначеним в Уніфікованій системі організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020).

Пункт 1.1 ДСТУ 4163:2020 визначає, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі юридична особа) незалежно від їхнього функціонально- цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності.

Пункт 5.22 ДСТУ 4163:2020 визначає, що підпис має містити найменування посади особи, яка підписує документ (у повній формі, якщо документ надрукований не на бланку, у скороченій на документі, надрукованому на бланку), особистий підпис (окрім електронних документів), власне ім`я і прізвище. Якщо документ підписують кілька посадових осіб однієї юридичної особи, то їхні підписи розташовують один під одним відповідно до підпорядкованості цих осіб.

Пунктом 5.25 ДСТУ 4163:2020 передбачено, що грифом погодження (схвалення) документа оформлюють зовнішнє погодження або схвалення документів. Якщо документ погоджує посадова особа сторонньої юридичної особи, до повноважень якої належить погодження питань, наведених у цьому документі, то гриф погодження (схвалення) складається зі слова ПОГОДЖУЮ, найменування посади (найменування юридичної особи є складовою частиною найменування посади), особистого підпису, власного імені, прізвища особи та дати погодження.

Текст підозри містить одночасно підписи слідчого та прокурора, виконані відповідно до зазначеного пункту 5.22 ДСТУ 4163:2020, однак підозра не містить даних про те, що вода складена прокурором. Таким чином формально не виконані вимоги ч. 1 ст. 277 КПК України про погодження підозри прокурором, оскільки в документі відсутній важливий в такому випадку гриф «Погоджую», а простий підпис прокурора в такому випадку відповідно до зазначених нормативних актів свідчить лише про підписання підозри кількома особами, що не передбачено ч. 1 ст. 277 КПК України.

Крім того, абзац другий ч. 1 ст. 277 КПК України визначає, що повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Суд погоджується, що зміст підозри не містить даних про права підозрюваної особи, які повинні бути частиною повідомлення про підозру, а не оформлені окремим документом, як в цьому кримінальному провадженні, що є прямим порушенням вимог ст. 277 КПК України що до форми документу.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене статтею 365-2 (зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги) Кримінального кодексу України, віднесено законом до форми приватного обвинувачення. Так законом визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених переліком, викладеним у п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, в якій віднесено і кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365-2 КПК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження такої заяви подано не було. Кримінальне провадження №0000227 від 24.11.2020 такої заяви не містить, а чи була така заява подана в одному із об`єднаних кримінальних проваджень № 0000023 від 04.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України, № 0000024 від 04.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, № 0000025 від 04.02.2022 року встановити неможливо, оскільки відсутні витяги з ЄРДР про внесення відомостей за названими кримінальними провадженнями та відсутні будь-які відомості, в тому числі ймовірні заяви потерпілих, які стали підставою для того, що б було розпочате кримінальне провадження в формі приватного обвинувачення за фактом реєстрації прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049. З цього приводу слід зазначити, що зміст повідомлення про підозру в кримінальному провадженні, що розпочато у формі приватного обвинувачення в якості інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, обов`язково повинен містити відомості про потерпілу особу та розмір завданої шкоди такій потерпілій особі.

Як вбачається із змісту підозри, текст не містить відомості про те, хто саме є потерпілою особою і який точно розмір шкоди такій особі завдано, що є суттєвим порушенням вимог ст. 277 КПК України, а відсутність потерпілої особи у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, також прямо суперечить вимогам п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, яка визначає, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що при розгляді цієї скарги суд не вправі давати оцінку доказам та аналізувати їх достатність, але в кримінальному провадженні, що розпочато у формі приватного обвинувачення відсутність в тексті підозри відомостей про потерпілу особу та розмір завданої такій особі шкоди свідчить про відсутність підстав для повідомлення особі про підозру.

Крім того, відповідно до п/п. 1, 2 п. 1 розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формулювання та ведення», затверджений наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним. самостійно з будь- якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) або прокурором до протоколу, який підписується заявником. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Згідно п/п. 8 п. 2 розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формулювання та ведення», затверджений наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, відомості про декілька вчинених кримінальних правопорушень, зазначених в одній заяві, повідомленні або виявлених безпосередньо прокурором, слідчим, дізнавачем чи працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, вносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо. Відповідно до п/п. 9 п. 2 розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формулювання та ведення», затверджений наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, на виявлене під час досудового розслідування кримінальне правопорушення в рамках одного кримінального провадження слідчий, дізнавач за Довідником 1 «Перелік інших джерел, з яких виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» (додаток 9) вносить до Реєстру інформацію про джерело, з якого виявлено кримінальне правопорушення, та відомості про кримінальне правопорушення. Кримінальному провадженню за цим правопорушенням присвоюється новий номер.

Як зазначалось в ухвалі вище, перевіркою матеріалів кримінального встановлено, що відсутні відомості виконання зазначених приписів закону щодо наявності підстав розпочати досудове розслідування у формі приватного обвинувачення за фактом державної реєстрації прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:0049 ОСОБА_5 , оскільки за відсутності окремою заяви потерпілої особи та витягу з ЄРДР суд позбавлений можливості об`єктивно встановити із матеріалів провадження чи на законних підставах саме в кримінальному провадженні №0000227 від 24.11.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що повинно бути розпочато виключно у формі приватного обвинувачення.

Крім того, судом встановлено, що текст підозри визначає мотив вчинення кримінального правопорушення, а саме зазначає, що мотивом вчинення кримінального правопорушення є мета отримання неправомірної вигоди, у вигляді фінансового забезпечення нотаріуса за державну реєстрацію в сумі 114 гри. 00 коп.

Не досліджуючи зібрані докази, суд, перевіряючи таке твердження лише на відповідність вимогам закону, повністю погоджується із доводами захисника і приходить до наступного висновку.

Відповідно до примітки до cm. 364-1 КК України, у статтях 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 368-4, 369, 369-2 та 370 цього Кодексу під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Проте отримання нотаріусом такої винагороди прямо передбачена чинним законодавством і ні за яких обставин не може визначатися як неправомірна вигода так саме, як і заробітна плата, що отримує суб`єкт злочинів, визначених у розділі ХVІІ Кримінального кодексу України.

З цього приводу слід керуватися наступними нормами закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про нотаріат», приватні нотаріуси за вчинення нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між нотаріусом та фізичною або юридичною особою.

Частиною 2 статті 31 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що приватні нотаріуси за вчинення інших дій, покладених на них відповідно до закону, справляють плату, розмір якої визначається законодавством у відповідній сфері.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус є державним реєстратором.

Абзацом 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за державну реєстрацію права власності (у тому числі довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань) справляється адміністративний збір у розмірі 0,1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 cт. 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за державну реєстрацію інших речових прав, похідних від права власності, справляється адміністративний збір у розмірі 0,05 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 1 частини 7 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що адміністративний збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на 1 січня календарного року, в якому подаються відповідні документи для проведення державної реєстрації прав, та округлюється до найближчих 10 гривень.

Відповідно до ч. 1 cm. 35 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» адміністративний збір за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зараховується до бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Абзацами 1 та 2 частини 3 статті 35 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що фінансове забезпечення приватних нотаріусів здійснюється за рахунок 60 відсотків коштів адміністративного збору, що залишається у приватних нотаріусів, які здійснили державну реєстрацію прав. Перерахування 40 відсотків коштів адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав здійснюється в установленому законодавством порядку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01.01.2021 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 гри.

Відповідно до ст. 365-2 КК України злочином визнається зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Таким чином, підозра містить посилання на мотив вчинення кримінального правопорушення, який вочевидь і поза будь-яким розумним сумнівом не визнається законом як мета отримання неправомірної вигоди, що прямо свідчить на відсутність підстав і приводів для повідомлення особі про підозру, що визначена частиною 1 ст. 276 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не була затримана на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; до неї не обрано ні одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; а зміст підозри свідчить не тільки про відсутність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а і прямо підтверджує відсутність факту отримання неправомірної вигоди, що у сукупності із відсутністю конкретної потерпілої особи та наявності інших зазначених в цій ухвалі порушень закону, дає суду обґрунтовані підстави вважати незаконним повідомлення про підозру, що оскаржується в цьому провадженні. Крім того, таке повідомлення про підозру суттєво порушує право на захист підозрюваної особи з урахуванням особливостей розслідування кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно зі ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням, положень цієї глави.

Згідно ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

У статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 року у справі «Беллет проти Франції»),

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням, того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (cm. 1 КПК України).

Доводи прокурора про те, що в зв`язку із зупиненням досудового розслідування для сторони захисту не сплив двомісячний процесуальний строк, після якого можливо оскаржувати підозру на думку суду не ґрунтується на нормах закону, оскільки зупинення досудового розслідування не впливає на права підозрюваної особи і не обмежує їх реалізації.

Підсумовуючи наведене, враховуючи суттєві порушення права на захист та невідповідність пред`явленої підозри вимогам закону, в тому числі вимогам ст. ст. 276, 277 КПК України дає підстави суду для задоволення скарги та скасування такої підозри.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні №0000227 від 24.11.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Повідомлення про підозру від 04.02.2022 року старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 24.11.2020, яким повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме зловживання своїми повноваженнями приватним нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам окремих громадян скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1