КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/1252/22 Провадження № 11-кп/824/2898/2023 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, поклавши на неї обов`язки, передбачені КПК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2023 року, обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 20 травня 2023 року.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та вважає, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, не зможе забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Зазначає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе унеможливити спроби переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За доводами апеляційної скарги захисник вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без урахування практики Європейського суду з прав людини.

У своїй апеляційній скарзі зазначає, що сторона обвинувачення не надала жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вважає, що суд всупереч п.1 ч.1 ст. 178 КПК України, вирішив питання продовження запобіжного заходу без оцінки в сукупності всіх обставин, що призвело до ухвалення незаконного рішення

Звертає увагу на порушення розумних строків судового розгляду, оскільки під час перебування під вартою вже майже п`ять місяців, допитано лише троє потерпілих. Вважає, що запобіжний захід продовжують формально, оскільки усі ризики, передбачені КПК України, за час слухання цього провадження в суді, відсутні. Захисник переконаний, що не визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини не є підставою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, сторона захисту зазначає, що ризик знищувати або спотворювати речові докази повністю відсутній, оскільки усі речові докази знаходяться у прокурора, а письмові докази, відео докази знаходяться у матеріалах судового провадження.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 не підлягає задоволеннюз огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Під час розгляду клопотання суд першої інстанції встановив, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України продовжують існувати та обґрунтовує це тим, що в обвинувальному акті, який надійшов до суду, викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення, є такими, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити інкриміновані їй злочини.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить той факт, що ОСОБА_7 раніше судима: 19.05.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі із встановленням іспитового строку 1 рік; 08.07.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, тобто судимості якої у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, а також стосовно якої 31.01.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України, злочини вчинила у період відбуття іспитового строку, тому оцінюючи схильність до вчинення злочинів є підстави вважати, що остання може продовжити злочинну діяльність.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, не зможе забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків, а також зазначає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе унеможливити спроби переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 . Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому колегія суддів погоджується з тим, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні ризиків кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза будь-яким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суд обґрунтував існування наведених ризиків.

Необґрунтованими колегія суддів вважає доводи захисника обвинуваченої про те, що ризик переховування від суду відсутній, оскільки він нівельований тим, що ОСОБА_7 зацікавлена у об`єктивному розгляді обвинувального акта, оскільки така обставина жодним чином не виключає можливість обвинуваченої, у разі перебування на свободі, переховуватися від суду.

Також апеляційний суд зазначає, що тривалість перебування обвинуваченої під вартою, відповідно до положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованого їй кримінального правопорушення таскладності даного кримінального провадження не виходить за межі розумного строку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

За сукупності таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 405, 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2023 року, обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 20 травня 2023 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4