У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2021 року у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 211 110 300 013 50 від 16 червня 2021 року, № 120 211 110 300 012 84 від 09 червня 2021 року та № 120 211 160 300 008 66 від 14 травня 2021 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не маючого місця реєстрації, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 25.09.2019 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 190; ст. 70 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- 25.05.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2021 ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано частково до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 і призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання частково до призначеного покарання за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Ухвалено зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 25.05.2021, з 19.08.2021 з розрахунку один день попереднього ув?язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.

У проваджені стягнуто процесуальні витрати та вирішена доля речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 11.05.2021, о 07 год. 00 хв., перебуваючи в магазині "Сільпо № 69" ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної сотні, б. 2-А, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з холодильника таємно викрав масло солодковершкове "Ферма Вологодське 82.5%", вартістю 43 грн. 00 коп. за 1 штуку, в кількості 7 штук, загальною вартістю 301 гр. 00 коп., поклавши даний товар до внутрішніх кишень куртки та не маючи наміру на оплату вартості вказаного товару, пройшов через розрахункові каси магазину, не здійснивши оплату вказаного товару.

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, завдавши ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" майнової шкоди на загальну суму 301 грн. 00 коп.

Крім того, 13.05.2021, о 07 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині "Сільпо № 69" ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної сотні, б. 2-А, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з холодильника таємно викрав масло солодковершкове "Ферма Вологодське 82.5%", вартістю 43 грн. 00 коп. на 1 штуку, в кількості 8 штук, загальною вартістю 344 грн. 00 коп., поклавши даний товар до внутрішніх кишень куртки та не маючи наміру на оплату вартості вказаного товару, пройшов через розрахункові каси магазину, не здійснивши оплату вказаного товару.

Після цього, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, завдавши ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" майнової шкоди на загальну суму 344 грн. 00 коп.

Також, 14.05.2021, о 07 год. 10 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в магазині "Сільпо № 69" ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної сотні, б. 2-А, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з холодильника взяв філе куряче "Бащинський Апетитне" в/к м/в, вагою 1.214 кг., вартістю 144 грн. 71 коп., тунець стейк С/м вагою 0.648 г., вартістю 271 грн. 60 коп. та з торгівельного стелажу з шкарпетками взяв 7 пар шкарпеток жіночих "ConreElegantActive 15С77 білого кольору р.23 079", загальною вартістю 250 грн. 25 коп., та усвідомлюючи що це чуже майно, не маючи наміру на оплату вартості вказаного товару, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав вказане майно, заховавши його по кишеням куртки, та за пояс штанів.

Після цього, ОСОБА_6 , не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов через розрахункову касу магазину "Сільпо № 69" ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" та пішов до виходу, вчинивши таким чином усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. Однак, залишаючи місце кримінального правопорушення, був зупинений працівниками охорони магазину, у звязку з чим не зміг довести свої злочинні дії до кінця, з причин, які не залежали від його волі, якими намагався спричинити ТОВ "СІЛЬПО-ФУД" майнової шкоди на суму 666 грн. 56 коп.

Крім цього ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочини за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 30.05.2021, о 13 год. 40 хв., перебуваючи в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ФОП ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав чоловічу футболку "поло" розміром "XL" колір "Хакі", в кількості 1 шт., вартістю 203 грн. 00 коп. та теніску чоловічу "рубашка короткий рукав" розміром "m", в кількості 1 шт., вартістю 225 грн. 00 коп., поклавши даний товар до внутрішніх кишень куртки та не маючи наміру на оплату вартості вказаного товару, пройшов через розрахункові каси магазину, не здійснивши оплату вказаного товару, належного ФОП ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, завдавши ФОП ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 428 грн. 00 коп.

Крім цього, 11.06.2021, приблизно о 12 год. 08 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину ТМ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу викрав із полиці магазину зарядний пристрій Power Bank "Awei" 10000/12000mAh P77k, належний ФОП " ОСОБА_9 ", вартістю 378 грн. 33 коп., який сховав до внутрішнього лівого карману своєї чорної куртки, в яку був одягнений.

Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшов через розрахункову касу магазину ТМ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та не розрахувавшись за зазначений товар, покинув приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП " ОСОБА_9 " майнової шкоди на суму 378 грн. 33 коп.

Також, 12.06.2021, приблизно о 12 год. 07 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину ТМ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу викрав із полиці магазину зарядний пристрій Power Bank Awei 20000mAh P47k, належний ФОП " ОСОБА_9 ", вартістю 355 грн. 89 коп., який сховав до внутрішнього лівого карману своєї чорної куртки, в яку був одягнений.

Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшов через розрахункову касу магазину ТМ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та не розрахувавшись за зазначений товар, покинув приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП " ОСОБА_9 ", майнової шкоди на суму 355 грн. 89 коп.

Крім цього, 29.06.2021, приблизно 08 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні магазину "ЄВА № 3337" ТОВ "РУШ" за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бульв. Олександрійський, б. 137, умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу викрав із полиці магазину туш для вій " Волюм Твіст Ап подовження та об`єм ультра чорна ТМ Буржуа ", вартістю 391 грн. 00 коп., яку сховав до кишені штанів, в які був одягнений.

Після цього ОСОБА_6 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, пройшов через розрахункові каси магазину та не розрахувавшись за зазначений товар, покинув приміщення магазину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ "РУШ", майнової шкоди на суму 391 грн. 00 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме за ознаками закінченого замаху на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2021 щодо ОСОБА_6 змінити та призначити за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання частково до призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2021 призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за вчиненні ним кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 стверджує, що вказаний вирок суду є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, бо ОСОБА_6 фактично засуджений за дрібні крадіжки з магазинів дрібних побутових предметів, жіночих шкарпеток, їжі, зокрема декількох пачок вершкового масла, тобто суспільно-небезпечні наслідки вчинених злочинів вкрай незначні.

А тому, на переконання захисника ОСОБА_5 , суд першої інстанції підійшов до справи суто формально, хоча мав керуватись нормами матеріального закону (права), а саме ст.ст. 66, 69 КК України з врахуванням правозастосовної практики та на підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховувати інформацію про особу ОСОБА_6 , наявність у справі обставин, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини в повному обсязі, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, відсутність цивільного позову з боку потерпілих, збіг важких особистих та сімейних обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Захисник ОСОБА_5 зазначає, що, ухвалюючи вирок, суд в повному обсязі не врахував обставин, що характеризують особу ОСОБА_6 , а саме те, що він має стійкі соціальні зв`язки, середньо-професійну освіту, незважаючи на розлучення та відсутність постійного місця роботи піклується за своєю малолітньою дитиною, з якою і проживає разом і яка знаходиться на його утриманні, а вчинений ним злочин - не є насильницьким.

Потерпілі у провадженні та захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялись у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти апеляційного розгляду за відсутності захисника ОСОБА_5 , вислухавши думку прокурора, яка також не вбачала правових підстав для обов`язкової участі захисника в суді апеляційної інстанції, колегія суддів ухвалила відповідне рішення.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в повному обсязі, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому обвинуваченим в суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно, оскільки ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даних кримінальних проваджень та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого,в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі та обвинувачений в суді апеляційної інстанції, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчинених ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 щодо призначення останньому суворого покарання, колегія суддів бере до уваги таке.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно норми ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як наголошується в ч. 2 вказаній нормі закону.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції - дотримані, оскільки, на переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам кримінального закону, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженню кримінальних правопорушень.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції було ґрунтовно враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України - є нетяжкими злочинами, а також ступінь здійснення обвинуваченим його злочинних намірів.

Поза увагою суду першої інстанції не залишилася і особа обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні семи епізодів крадіжок, вчинених з корисливих мотивів, не працевлаштований, розлучений, маючий на утриманні малолітнього сина: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце проживання, але не має місця реєстрації.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом першої інстанції не встановлено.

Обставини, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом встановлені як визнання ним вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

А саме, як звернув суд першої інстанції увагу, обвинувачений в судовому засіданні неодноразово висловив щирий жаль з приводу учинених ними дій та осуд своєї поведінки, просив вибачення за вчинені злочини, визнав всі встановлені фактичні обставини в кримінальному провадженню, отже визнав свою вину в повному обсязі, а активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого виразилось у активному сприянні у встановленні обставин, регламентованих ст. 91 КПК України.

Водночас, суд першої інстанції не врахував обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - добровільного відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, оскільки викрадене майно було повернуто потерпілим вже після того, як були внесені відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань, тобто після втручання правоохоронних органів, отже відсутність цивільного позову з боку потерпілих, на що звернув увагу в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , сама по собі ні на що не вказує.

За викладеним, у сукупності, суд першої інстанції і дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_6 нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених матеріальним законом, за яким він засуджується.

Крім цього, судом першої інстанції до ОСОБА_6 застосовані положення ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України, правильність чого не оспорюється захисником в апеляційній скарзі, обвинуваченим в суді апеляційної інстанції та під час дослідження вказаного питання - прокурором у провадженні.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України чи норми ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, судом не встановлено, з правильністю чого погоджується і колегія суддів, виходячи з ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, досліджених доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 .

Призначення іншого покарання не буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки з урахуванням конкретних обставин провадження, особи винного, на переконання колегії суддів, покарання, призначене судом першої інстанції, - є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Апеляційна скарга захисника також не містить будь-яких доводів того, що призначене ОСОБА_6 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості.

Не послалася на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і обвинувачений в суді апеляційної інстанції.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання, колегія суддів не вбачає.

Доля речових доказів у провадженні вирішена на підставі ст. 100 КПК України, а процесуальні витрати стягнуті у порядку ст. 124 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2021 року у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 211 110 300 013 50 від 16 червня 2021 року, № 120 211 110 300 012 84 від 09 червня 2021 року та № 120 211 160 300 008 66 від 14 травня 2021 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3