Справа № 307/402/23
Провадження №1-кс/307/59/23
У Х В А Л А

про арешт тимчасово вилученого майна

08 лютого 2023 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановила:

Старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 07 лютого 2022 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначив, що 02.01.2023 до СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Тячівського РВП, про те, що ним отримано інформацію, що громадянин ОСОБА_5 за грошові кошти збуває наркотичні та психотропні речовини на території Тячівського району. Окрім цього встановлено що ОСОБА_6 за грошові кошти збував наркотичні та психотропні речовини на території Тячівського району.

06.02.2023 року під час затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України, здійснено його обшук, під час якого вилучено мобільний телефон «NOKIA» ІМЕІ НОМЕР_1 .

06 лютого 2023 року старшим слідчим СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність в арешті тимчасово вилученого майна, а саме в арешті мобільного телефону.

Заслухавши думку прокурора та дослідивши документи, додані до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Із зазначеного клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане у строк, встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України (а. с. 1-6).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що зокрема слідчим СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року за № 0000003 за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 307 України ( а. с. 3).

Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення видно, що 06 лютого 2023 року о 20 год.00 хв. затримано ОСОБА_6 і під час його затримання у нього вилучено мобільний телефон марки «NOKIA», IMEI НОМЕР_1 ( а.с. 10-12).

Із постанови про приєднання речового доказу до матеріалів кримінального провадження відомо, що мобільний телефон марки «NOKIA» IMEI НОМЕР_1 . визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні (а. с. 14-15).

Ураховуючи наведене, а також те, що вилучені під час затримання ОСОБА_6 мобільний телефон є речовим доказом та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- мобільний телефон марки «NOKIA», IMEI НОМЕР_1 , який упаковано в спеціальний пакет Національна поліція України №WAR1111507, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає без реєстрації місця свого проживання в АДРЕСА_2 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та не пізніше наступного дня після її постанволення надіслати старшому слідчому СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 та власнику майна ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити положення, що закріплені в ч.1 ст. 174 КПК України, відповідно до яких арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 13 лютого 2023 року о 10 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1