Дата документу 06.04.2023Справа № 554/3587/22
Провадження № 1-кп/554/362/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 11.04.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Недригайлів Сумської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

11 квітня 2022 приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на балконі своєї квартири АДРЕСА_2 , розпочав словесний конфлікт із сусідкою ОСОБА_7 , яка в цей час перебувала на подвір`ї, в ході чого образив її нецензурною лайкою. Почувши це, працівники КП «КВБО» ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відреагували на таку поведінку ОСОБА_6 , зробивши йому зауваження.

У відповідь на це ОСОБА_6 вийшов на подвір`я з квартири, маючи при собі сумку, в яку поклав кухонний ніж, загорнутий в папір та біля під`їзду розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_4 , який вдарив його рукою в груди, а він у відповідь наніс йому удар рукою в голову та почав утікати він того в напрямку вулиці Танкопія в м.Харкові. У цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почали його переслідувати.

ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Танкопія, 29 у м.Харкові, на грунті виниклих неприязнених відносин, умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, взяв до рук кухонного ножа, який мав при собі та наніс ним удар ОСОБА_4 ,, який у цей час наблизився до нього, з достатньою силою в життєво важливий орган, а саме в праву частину черевної порожнини, спричинивши тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини, яке є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Далі протиправні дії ОСОБА_6 були зупинені перехожими.

За таких обставин дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор ОСОБА_3 вважав повністю доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та просив суд призначити його покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Захисник ОСОБА_5 у ході судового розгляду та судових дебатів висловив своєтвердження про невинуватість підзахисного, оскільки той діяв в стані необхідної оброни, обороняючись від нападу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які були агресивно налаштовані та перебували у стані алкогольного сп`яніння, а тому захищався та не мав умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та, не заперечуючи свою причетність до спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 пояснив, що діяв в стані необхідної оборони, захищаючись він нападу ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , які поводили себе стосовно нього агресивно, перебували у стані алкогольного сп`яніння, переслідували, намагалися завдати шкоди його життю та здоров`ю, а саме побити його ногами. При цьому втікаючи, він упав та пошкодив коліно, що також перешкодило йому захищатися від нападу.

По обставинах спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 показав суду, що 11 квітня 2022 приблизно о 17 годині 00 хвилин він перебував на балконі своєї квартири АДРЕСА_2 , де в нього виникла словесна перепалка з сусідкою ОСОБА_7 через її проросійські погляди, яка в цей час перебувала на подвір`ї. У ході цього в їхню розмову втрутилися працівники КП «КВБО» ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перебували поруч з ОСОБА_7 та перші почали виражатися на його адресу нецензурною лайкою. Далі він вирішив піти в магазин, поклавши в сумку кухонного ножа, який мав намір використати для побутових потреб. Коли він вийшов на подвіря, біля під`їзду до нього підійшов ОСОБА_4 , який розпочав з`ясовувати з ним стосунки через його попередню поведінку та рукою штовхнув його в груди. У відповідь на це від вдарив того рукою по голові і почав від них втікати. При втечі, він побачив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, погналися за ним. Пробігши близько 500 метрів, він перечепився і впав на коліна, а ніж з сумки випав на землю. Відчувши небезпеку за своє життя та здоров`я, оскільки за ним гналися агресивно налаштовані проти нього двоє п`яних чоловіків, він узяв до рук ножа та не піднімаючись на ноги, почав хаотично розмахувати ним в різні сторони. При наближенні до нього ОСОБА_4 , він наніс удар тому в область живота, що зупинило його і запобігло завдати шкоду його життю та здоров`ю.

Не зважаючи на не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , суд вважає, що встановлені ним фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин повністю підтверджуються показаннями потерпілого, свідка, письмовими доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 11 квітня 2022 приблизно о 17 годині 00 хвилин, він з співробітником КП «КВБО» ОСОБА_8 перебував на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , де почув сварку між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який з балкону цього ж будинку виражався на її адресу нецензурною лайкою. Через це він зробив йому зауваження, вимагаючи припинити ображати жінку. Через декілька хвилин він побачив ОСОБА_6 біля під`їзду, який, тримаючи при собі сумку, почав пред`являти претензії до нього, знову вживаючи нецензурні слова. Він наблизився до ОСОБА_6 для з`ясування стосунків і штовхнув його рукою в груди. У відповідь той наніс йому удар рукою в голову і відразу ж почав утікати. Він з ОСОБА_8 погнався за ним. Пробігши приблизно 500 метрів, ОСОБА_6 , спотикнувся і присів на коліно, а він наблизився близько до нього, не маючи наміру бити його, а лише поговорити. У цей час він відчув біль в області живота і зрозумів, що той варив його ножем, який тримав у руці. Перехожі почали стримувати ОСОБА_6 , було викликано поліцію, якою його з ножовим пораненням доставили в лікарню та надали необхідну медичну допомогу.

Аналогічні показання показанням потерпілого ОСОБА_4 надав свідок ОСОБА_8 .

На а.с.56 наявний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.04.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_4 звернувся до ХРУП ГУ НП в Харківській області з зяавою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 11.04.2022 о 17 год спричинив йому ножове поранення.

11.04.2022 року слідчим проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, де було виявлено ніж з плямами бурого кольору, такі ж плями бурого кольору на асфальтному покритті, про що судом досліджено проткол огляду місця події від 11.04.2022 та фототаблицю до нього (а.с.80 - 83).

На розгляд суду надано протокол слідчого експерименту від 12.04.2022 року з фототаблицею, в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив раніше надані ним показання, вказавши місце сварки з потерпілим ОСОБА_4 , маршрут втечі, місце, де він спотикнувся в бігові та де завдав тому ножове поранення в живіт. Окрім того обвинувачений продемонстрував, яким саме чином він наносив поранення потерпілому (а.с.61 - 63, 64 - 68).

Із даних протоколу слідчого експерименту від 05.05.2022 року з фототаблицею слідує, що потерпілий ОСОБА_4 підтвердив раніше надані ним показання, вказавши місце, де ОСОБА_6 завдав йому ножове поранення в живіт та механізм такого нанесення (а.с.95 - 100).

Відповідно до висновків судової медичної експертизи № 09-325/2022 та № 09-310/2022 від 12.05.2022 року, у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото - різаного поранення черевної порожнини, яке бере свій початок раною на поверхні шкіри в правій підреберній ділянці, далі за ходом каналу проникає до великого сальника. Дане поранення ускладнилося розвитком кровотечі з приводу чого 11.04.2022 о 19:15 - 20:20 була проведена діагностична лапароскопія, гемостаз великого сальника, дренування черевної порожнини, пошарове ушивання передньої черевної стінки, накладено карбоперитонеум. Черевна порожнина пунктирована троакарами з 4-х точок. Під час операції у черевній порожнині виявлено гематому в ділянці правого підребер`я. Це ушкодження утворилося від 1-ї ударної травматичної дії гострого предмету, який мав колото - ріжучі властивості. Виходячи із об`єктивних судово - медичних даних, не виключна можливість отримання колото - різаного поранення такого характеру ножем наданим на дослідження. Стсовно строку утворення даної травми, можливо припустити, що вона могла утворитися не пізніше дати звернення в лікувальний заклад, де встановлена. За ступенем тяжкості у ОСОБА_4 виявлено проникаюче колото - різане поранення черевної порожнини, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Показання потерпілого ОСОБА_4 , викладені під час слідчого експерименту від 05.05.2022 року в цілому не суперечать об`єктивним судово - медичним даним у частині терміну та механізму утворення (а.с. 92 - 94, 106 - 108).

Протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження зафіксовано ділянку частину території, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де зафіксовано як особа чоловічої статі, схожий на ОСОБА_6 , який виходить з під`їзду та розмовляючи з чоловіком, одягненим у жовтий жилет, схожий на ОСОБА_4 , розпочинають бійку. Далі ОСОБА_6 почав бігти, а ОСОБА_4 та ще один, схожий на ОСОБА_8 , біжать за ним. По дорозі ОСОБА_6 впав. У момент падіння до нього підійшов ОСОБА_8 і ОСОБА_6 почав махати рукою і той відійшов. Коли ОСОБА_6 піднявся на ноги, до нього підійшов ОСОБА_4 та перед ним той знову почав розмахувати рукою і вдарив його у живіт. До чоловіків підійшли перехожі і ОСОБА_6 кинув на землю предмет, схожий на ніж.

Судом як додаток досліджено фототаблицю та відеозапис до протоколу огляду відеозапису з камери відеоспостереження від 03.04.2022 року (а.с.109 - 115).

Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі.

Суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам, дослідженим у судовому засідання, показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він діяв у стані необхідної оборони, ніби - то захищаючи своє життя та здоров`я від неправомірного посягання на нього потерпілим ОСОБА_4 .

Прийшовши до такого висновку та надаючи правову оцінку показанням обвинуваченого, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожній особі гарантується право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади (ч.2 ст. 36 КК України).

Тобто, право на необхідну оборону є природним правом кожної людини і його ніхто не може бути позбавлений, незалежно від можливості звернутися за допомогою до правоохоронних органів.

Крім того, право на необхідну оборону є конституційним правом кожного громадянина України.

Згідно до ч.2 ст.27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Підставами для застосування необхідної оборони є: суспільно небезпечне посягання; необхідність негайного відвернення чи припинення такого посягання.

Тобто посягання повинно бути суспільно небезпечним і вчинятися людиною у вигляді намагання заподіяти шкоду.

Однак, суттєвою обставиною суспільно небезпечного посягання є його тривалість у певний проміжок часу протягом якого можливе застосування необхідної оборони.

Роз`яснюючи це положення, Пленум Верховного Суду України ще в постанові від 28.06.1991 року № 4 «Про практику застосування судами законодавства, що забезпечує право на необхідну оборону від суспільно небезпечних посягань» зазначив, що стан необхідної оборони виникає не тільки в момент суспільно небезпечного посягання, але й за наявності реальної загрози заподіяння шкоди.

Невід`ємним елементом необхідної оборони є наявність у того, хто захищається потреби в негайному відверненні чи припиненні наявного суспільно небезпечного діяння.

Виходячи з проаналізованих доказів, суд не знаходить підтвердженим факт того, що в заданій ситуації дії потерпілого ОСОБА_4 могли бути пов`язані із посяганням на життя та здоров`я обвинуваченого та в даній обстановці це потребувало негайних заходів для негайного відвернення чи припинення такого посягання. На підтвердження цього свідчить поведінка обвинуваченого, який першочергово спровокував на прибудинковій території, що по АДРЕСА_2 конфліктну ситуацію з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Крім того, суд звертає увагу на те, що переслідуючи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не були озброєні, не мали при собі будь - яких предметів, якими можливо завдати тілесні ушкодження та заходів фізичного впливу до обвинуваченого не застосовували. Натомість останній при наближенні до нього ОСОБА_4 , який жодних агресивних дій не проявив, відразу ж застосував ножа, завдавши удар у життєво важливий орган.

При цьому суд звертає увагу, що обвинувачений застосовував ножа, як єдиний визначений ним ніби спосіб захисту, що суд вважає неспівмірним обставинам, які склалися та могли вплинути на реальне співвідношення сил між ним та потерпілим.

Надаючи відповіді на питання суду, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що бажав зупинити потерпілого та ОСОБА_8 саме таким способом. Однак, поєднуючи досліджені обставини, обстановку та умови, за яких було умисно завдано тяжке тілесне ушкодження, суд вважає, що сукупність таких обставин виключає кваліфікацію дій обвинуваченого, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене в стані необхідної оборони, оскільки його дії супроводжувалися в бійці, із цілеспрямованим нанесенням тяжкого тілесного ушкодження ножем у життєво важливий орган - живіт, за відсутності суспільно небезпечного діяння, яке б загрожувало його життю або здоров`ю.

Таким чином, у сукупності отриманих та проаналізованих вище доказів, суд приходить до висновку, що саме умисними діями ОСОБА_6 було вчинено умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині неспроможними та суперечливими, суд розцінює його поведінку як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та намаганням уникнути покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.

Згідно ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_9 вчинено тяжке кримінальне правопорушення, він не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, на обліку в лікарів - нарколога, - невролога, - психіатра не перебуває.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характеристику особи обвинуваченого, його майновий стан, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, думку потерпілого, який у цій частині покладався на розсуд суду та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

З метою забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_6 призначеного йому покарання, яке він зобов`язаний відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження ним злочинної діяльності, до набрання вироком законної сили, обраний стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати із 06 квітня 2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк його перебування під вартою в цьому кримінальному провадженні із 11 квітня 2022 року по 06 квітня 2023 року.

До набрання вироком законної сили, обраний стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору, ніж, цвях - знищити; сумку «Phillip Plein» зі шкіри чорного кольору - повернути ОСОБА_6 , диск CD-R з записами процесуальних дій зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районни й суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1