В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/441/23

Кримінальне провадження № 1-кп/542/63/23

03 квітня 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2023 за № 0000048 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріг Оржицького району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого контролером групи швидкого реагування в ПП «Явір 2005», раніше судимого:

- 04.04.2006 Київським районним судом м. Полтава за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На основі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 рік;

- 19.09.2007 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі по вироку Київського районного суду м. Полтави від 04.04.2006, Остаточно засуджено до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 23.01.2009 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України засуджено до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано 4 роки 6 місяців позбавлення волі по вироку Ленінського районного суду м. Полтава від 19.09.2007. Остаточно засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк рахувати з 23.01.2009. 08.04.2009 переглянутий вирок Апеляційним судом Полтавської області, засуджено з урахуванням ст. 71 КК України по сукупності покарань до 5 років позбавлення волі;

- 16.02.2010 Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Строк рахувати з 23.01.2009. 21.04.2010 Апеляційним судом Полтавської області засуджено до 5 років позбавлення волі; 17.07.2012 звільнений за рішенням Ленінського районного суду м. Полтава від 09.07.2012 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 6 місяців 14 днів;

- 22.07.2016 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, 76 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

Знятий з обліку 03.09.2018 рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 20.08.2018, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України;

В С Т А Н О В И В :

14 березня 2023 року, близько 16 години 00 хвилин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебували поблизу господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область підборіддя. Відразу після чого ОСОБА_4 не змінюючи положення свого тіла, кулаком лівої руки наніс другий удар ОСОБА_5 в області рота з права, від якого у останнього потекла кров. Від отриманих ударів ОСОБА_5 похилив голову, та в цей момент ОСОБА_4 , продовжуючи побиття ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс останньому третій удар в області голови зліва.

Відповідно до висновку судово - медичного експерта № 65 від 17.03.2023 ОСОБА_5 спричинено наступні тілесні ушкодження: забійна рана нижньої губи з розповсюдженням на її внутрішню поверхню, садно в лівій тім`яній ділянці голови, синець в лівій тім`яній ділянці голови, синець в ділянці підборіддя. Виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуються наступним чином:

забійна рана нижньої губи з розповсюдженням на її внутрішню поверхню, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;

садно в лівій тім`яній ділянці голови та синець в ділянці підборіддя, кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 22 березня 2023 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про примирення, просили її затвердити, при цьому обвинувачений та потерпілий підтвердили свою згоду на застосування щодо обвинуваченого узгодженої в угоді міри покарання.

Сторони угоди в судовому засіданні також зазначили, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та ним.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи, що між потерпілим та підозрюваним досягнуто угоди про примирення, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що між сторонами кримінального провадження - потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 22 березня 2023 року укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторонами угоди було узгоджено покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він має постійне місце проживання, раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, примирився із потерпілим, не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, що інкримінується обвинуваченому є проступком.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, а обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені потерпілим та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного. Сторонами угоди узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на наведене, а також приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність претензій фінансового характеру у потерпілого, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, призначення останньому узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 22 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2023 за № 0000048, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу- не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим про примирення може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1