ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/660/23 Справа № 183/6609/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000750 від 15 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_9 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року про повернення прокурору кримінального провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносільське Кіровського району Автономна Республіка Крим, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 повернено прокурору.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що прокурором не виконано належним чином вимоги ст. 291 КПК України, оскільки відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є неповнолітнім, однак потерпілою у кримінальному провадженні вказана ОСОБА_11 , яка є його матір`ю. На думку суду, слідчим на свій розсуд трактовано об`єктивну сторону правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_7 , в ході якого він заволодів телефоном, який перебував у ОСОБА_10 і в той же час слідчий визнає потерпілою ОСОБА_11 , а неповнолітній ОСОБА_10 у реєстрі значиться свідком.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження. Прокурор зазначає, що у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залучено в якості потерпілої на підставі її заяви, яка містить посилання на належність їй предмету злочину. Наведені обставини остання підтвердила під час підготовчого судового засідання та зауважила, що шкоду завдано саме їй. За цих умов, з урахуванням обставин провадження, якими не встановлено факт застосування або погрози застосування насильства щодо неповнолітнього ОСОБА_10 , підстави вважати, що шкоду завдано саме йому, були відсутні. Між тим, всупереч наведеним обставинам, не дослідивши матеріали провадження, суд вдався до оцінки процесуального статусу учасників провадження, що не належить до його повноваження на цій стадії провадження. При цьому, суд не навів жодних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню обвинувального акта до розгляду. Окрім того, суд ухвалив рішення про повернення кримінального провадження прокурору, що суперечить вимогам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та захисника, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

В силу вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт складено без додержання зазначених вимог, а тому висновки суду про необхідність його повернення прокурору є обґрунтованими.

Колегією суддів встановлено, що згідно обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КПК України, відносно потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є неповнолітнім, однак потерпілою у кримінальному провадженні вказана ОСОБА_11 , яка є його матір`ю.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У відповідності з вимогами частиною четвертої цієї статті, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Надаючи оцінку наведеним нормам кримінального процесуального закону, колегія суддів погоджується з тим, що прокурором неправильно визначено процесуальний статус ОСОБА_10 , що перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті.

Вирішуючи питання обґрунтованості висновків суду, а також доводів прокурора, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів виходить з того, що злочин було вчинено, зокрема, відносно неповнолітнього та належність майна його матері процесуального статусу останнього не змінює.

Таким чином, в цьому провадженні злочинними діями було завдано шкоди й неповнолітньому потерпілому, відносно якого вчинено злочин, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 55 КПК України виключає можливість визначення його процесуального статусу як свідка.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини є такими, що перешкоджають призначенню справи до розгляду, оскільки вони в силу вимог п. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Більш того, неправильне визначення процесуального статусу ОСОБА_10 , позбавить його можливості реалізувати свої права як потерпілого, в тому числі право на відшкодування моральної шкоди.

Щодо доводів прокурора про те, що суд вийшов за межі наданих йому повноважень, то вони не заслуговують на увагу, оскільки встановлені судом обставини об`єктивно перешкоджають призначенню судового розгляду та не суперечать положенням ст. 291 КПК України.

Отже, з доводами прокурора про повну відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України колегія суддів не погоджується та вважає їх такими, які під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

Водночас, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про неправильне формулювання резолютивної частини рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, за наслідками проведення підготовчого судового засідання, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурора.

Водночас, у резолютивній частині суд вказав на повернення прокурору кримінального провадження, що вимогам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

У відповідності з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали та приходить до висновку лише про необхідність зміни її резолютивної частини, привівши її у відповідність з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_12 задовольнити частково.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2022 рокупро повернення прокурору кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали посилання на повернення прокурору кримінального провадження ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України.

Вважати обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, поверненим прокурору.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4