Справа № 202/1580/23
Провадження № 1-кс/202/992/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що 25 січня 2023 року приблизно о 07 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходився за місцем свого мешкання, а саме: в квартирі АДРЕСА_1 разом зі своєю раніше знайомою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків між ними виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 , яка в цей момент знаходилась поруч у житловій кімнаті однокімнатної квартири.

Так, 25 січня 2023 року приблизно о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_7 та наніс не менше двадцяти одного удару ножем останній в ділянку шиї, черевної та грудної порожнини, в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: гостра крововтрата, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, численні проникаючі колото-різані поранення шиї, грудної та черевної порожнин, в результаті отриманих тілесних ушкоджень остання померла.

Між заподіяними ОСОБА_6 тілесними ушкодженнями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявний прямий причинно наслідковий зв`язок.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині,

ОСОБА_7 , кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

26.01.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні спеціальних знань та проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення наявності крові людини, клітин з ядрами, мікрочасток тканин людини на вилучених об`єктах в ході проведення обшуку місця події, та у разі встановлення наявності крові встановити, яка її групова приналежність, та чи походить вона від підозрюваного.

Відповідно до частини 1 статті 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до частини 3 статті 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд, за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту), здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Так, підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було запропоновано добровільно надати біологічні зразки для проведення судово-медичних експертиз, а саме зразків крові, проте останній відмовився від їх добровільного надання, та відмовився ставити підпис в постанові прокурора про отримання зразків для експертизи.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для проведення судово-медичних експертиз та їх доцільності, враховуючи наявність розумної підозри, а саме що ОСОБА_6 причетний до вказаного кримінального правопорушення, необхідно отримати зразки крові підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Враховуючи вищевказане та неможливість отримати біологічні зразки крові підозрюваного ОСОБА_6 в інший спосіб, слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 162 КПК України без виклику ОСОБА_6 .

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Згідно з ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Таким чином, у разі особи добровільно надати біологічні зразки, органом досудового розслідування неможливо їх отримати іншим шляхом, ніж звернутися до слідчого судді із клопотанням про відбирання біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи в кримінальному проваджені.

Зазначене клопотання подано у зв`язку з відмовою особи добровільно надати біологічні зразки, а тому його розгляд відбувається в порядку статей 160-166 КПК України, які регулюють порядок застосування тимчасового доступу до речей і документів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Вимогами ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при розгляді цього клопотання слідчий суддя має перевірити та встановити такі обставини: чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; чи дійсно особа добровільно відмовилась надати біологічні зразки; чи мають відомості, які можуть бути виявлені та зафіксовані суттєве значення для досудового розслідування; чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням; чи дійсно потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 25.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується наданим суду витягом.

26.01.2023 в порядку вимог ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

26.01.2023 прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 винесено постанову про відібрання біологічних зразків ОСОБА_6 для проведення експертного дослідження.

ОСОБА_6 був ознайомлений з вказаною постановою, від надання біологічних зразків крові відмовився.

При прийнятті рішення щодо доцільності застосування примусу в даному випадку слідчим суддею беруться до уваги усі обставини справи та необхідність здійснення зазначеної процесуальної дії для забезпечення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

За національним законодавством, право не викривати себе, перш за все, стосується поваги до рішення обвинуваченої особи зберігати мовчання та розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення висунутого проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент.

Біологічні зразки ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховує правові позиції Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який у своєму рішенні у справі «Яллох проти Німеччини» зазначив, що примусове відібрання зразків з метою викриття особи є недопустимим.

Відповідно до клопотання встановлено, що біологічні зразки крові підозрюваного мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, необідні для проведення судово-медичної експертизи для встановлення наявності крові людини, клітин з ядрами, мікрочасток тканин людини на вилучених об`єктах в ході проведення обшуку місця події, встановлення групової приналежності крові.

Крім того, шляхом встановлення групової приналежності крові можливо як підтвердити так і спростувати причетність підозрюваного до вказаного кримінального правопорушення, що не суперечить загальним засадам та завданням кримінально-процесуального закону.

В клопотанні наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з наданими поясненнями та доданими до клопотання матеріалами дають слідчому судді підстави для висновку, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, яке зазначено в клопотанні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що сторона кримінального провадження довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний відмовився від добровільного надання біологічних зразків крові, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та будуть мати доказове значення і забезпечувати виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, іншим способом довести такі обставини неможливо, тому потреби досудового розслідування у примусовому відбиранні біологічних зразків виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні у зв`язку із чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Оскільки формулювання «групі слідчих слідчого відділення №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області» не містить конкретних даних щодо конкретної особи, слідчий суддя позбавлений можливості виконати вимоги п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, у зв`язку з чим вважає за необхідне надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків крові підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 групі слідчих, визначених у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000071 від 25.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

З метою недопущення дій, які принижують честь і гідність особи або можуть бути небезпечні для здоров`я особи, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відбирання біологічних зразків у особи повинно здійснюватися із дотриманням вимог ст. ст. 241, 245 КПК України із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

Крім того, відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 46 КПК України під час проведенні процесуальних дій (відібрання біологічних зразків) може бути присутнім захисник підозрюваного для забезпечення права особи на захист.

Керуючись ст.ст. 160-166, 241, 245, 369-372, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати слідчим СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків крові підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 25.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відібрання біологічних зразків проводити з дотриманням вимог ст.ст. 241, 245 КПК України, із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1