Справа № 346/276/23
Провадження № 1-кп/346/364/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні № 1-кп/346/364/23, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 09.01.2023 року за № 0000009, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні нікого не має, судимого 29.01.2019 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці (покарання відбув),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 29.01.2019 засуджений Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, яке відбув у повному обсязі, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив та під час непогашеної судимості вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно з ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.01.2021 року ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, який 20.01.2022 року продовжено згідно з ухвалою суду. Крім того, 20.07.2022 року ОСОБА_3 ухвалою вказаного суду продовжено адміністративний нагляд кожного разу на 6 місяців та застосовано наступні обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) за місцем проживання в період з 22:00 години до 06:00 години наступного дня; заборона виїзду в особистих справах за межі району (міста) за місцем проживання без дозволу органу Національної поліції за місцем проживання; реєстрація в органі Національної поліції за місцем проживання 4 рази на місяць. Із даною ухвалою ОСОБА_3 ознайомлено 29.07.2022 року.

Однак, ОСОБА_3 , в порушення вищевказаного рішення суду та ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», порушив встановлені йому судом обмеження із відбуттям адміністративного нагляду.

Так, при перевірці старшим дільничним офіцером поліції Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 дотримання піднаглядним ОСОБА_3 правил адміністративного нагляду, останній у період з 06.01.2023 року по 09.01.2023 року за місцем проживання був відсутній. Під час проведення заходів, направлених на встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , встановлено, що останній з 06.01.2023 року по 09.01.2023 року умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно, без дозволу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, залишив місце постійного проживання ( АДРЕСА_1 ) та поїхав проживати в АДРЕСА_2 , де зловживав спиртними напоями.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив обмеження, передбачені п. 2 ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.07.2022 року про продовження адміністративного нагляду відносно останнього, а саме заборони виїзду за межі Коломийського району Івано-Франківській області без дозволу Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області» та ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд особами, що звільнилися з місць позбавлення волі».

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку в психіатричному кабінеті, однак, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, характеризується за місцем проживання задовільно.

Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Питання про речовий доказ слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк відбуття призначеного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання цим вироком законної сили.

Речові докази - справу адміністративного нагляду щодо ОСОБА_3 , залишити в матеріалах даного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1