Справа № 161/1230/23 Провадження №11-сс/802/64/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року про накладення арешту на майно (кримінальне провадження №0002630),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна, яке вилучене під час обшуку житла 20.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кросівки чоловічі із позначенням «Puma», чорного кольору із кольоровим вставками та білою підошвою; туфлі чоловічі із маркувальним позначенням «С-727-734-01-42»; кросівки чоловічі чорного кольору із білою підошвою та позначенням «Sergio Tacihini», кросівки чоловічі чорного кольору із позначенням «LASOCKI».

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором та слідчим в клопотанні доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Не погодившись із оскарженою ухвалою слідчого судді, власник майна оскаржує її, як незаконну та невмотивовану в частині оцінки доводів сторони обвинувачення щодо мети арешту майна. В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що стороною захисту не доведено необхідність накладення арешту на майно та факт ймовірної його причетності до вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

Крім цього, звертає увагу колегії апеляційного суду на те, що вилучене майно належить йому на відповідних правових підставах та, на його думку, не існує об`єктивних причин для визнання зазначених речей речовими доказами.

Апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали клопотання, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тож, як встановлено, СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002630 від 29.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Майно, на яке накладено арешт (кросівки чоловічі із позначенням «Puma», чорного кольору із кольоровим вставками та білою підошвою; туфлі чоловічі із маркувальним позначенням «С-727-734-01-42»; кросівки чоловічі чорного кольору із білою підошвою та позначенням «Sergio Tacihini», кросівки чоловічі чорного кольору із позначенням «LASOCKI»), виявлене і вилучене у ході проведення обшуку житла 20.01.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям ст. 98 КПК України, арешт необхідний з метою збереження речових доказів та дане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 від 20.01.2023 вилучені речі під час обшуку, а саме: кросівки чоловічі із позначенням «Puma», чорного кольору із кольоровим вставками та білою підошвою; туфлі чоловічі із маркувальним позначенням «С-727-734-01-42»; кросівки чоловічі чорного кольору із білою підошвою та позначенням «Sergio Tacihini», кросівки чоловічі чорного кольору із позначенням «LASOCKI» визнано речовими доказами.

Тож, висновки слідчого судді про доцільність й необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження є обгрунтованими, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого про арешт майна.

Натомість доводи апеляційної скарги власника майна колегія суддів вважає необґрунтованими.

Із змісту клопотання вбачається, що підставою для накладення арешту на тимчасово вилучені речі, слідчий вказав, що зазначене у клопотанні майно має доказове значення у кримінальному провадженні.

Колегія суддів, аналізуючи висновок слідчого судді, який викладений в ухвалі, вважає, що підстави для накладення арешту, які зазначені у клопотанні та які враховані слідчим суддею, у повній мірі узгоджуються із приписами КПК та предметом доказування у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки речі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України.

Доводи апеляції щодо того, що речі, на які накладено арешт не мають відношення до обставин кримінального правопорушення, є непереконливими та не спростовують висновків слідчого судді, оскільки арешт накладається, в тому числі і з метою перевірки й оцінки вказаних доказів, на предмет причетності до обставин злочину.

Підстав вважати застосовані заходи забезпечення кримінального такими, що не відповідають потребам досудового розслідування, як про це йдеться в апеляції, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно , а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: