Житомирський апеляційний суд
Справа №296/212/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 січня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000216 від 02 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 04 березня 2023 року включно, з покладенням процесуальних обов`язків: заборонити підозрюваному без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня; не відлучатись за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі свідками, іншими особами у кримінальному провадженні за № 0000216 від 02 червня 2022 року, коло яких визначає орган досудового розслідування; прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця проходження служби; здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України

щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибочиця, Житомирського р-ну, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263 КК України, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 02 червня 2022 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Зазначає, що наразі існують реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Звертає увагу, що ОСОБА_8 вчинив ряд тяжких злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Вказує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, повторно. Зазначає, що у підозрюваного ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки. Посилається на те, що повне коло осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень та усі речові докази органом досудового розслідування на даний час не виявлено та не вилучено, складність в ідентифікації осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, обумовлена тим, що вищевказані особи діяли у співучасті, використовували засоби конспірації. Додатково зазначає, що ОСОБА_8 може бути причетним до інших кримінальних правопорушень, а також планував вчинення інших злочинів, пов`язаних з незаконним обігом вогнепальної зброї та бойових припасів, що підтверджується матеріалами проведених НСРД.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000216 від 02.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 КК України.

04.01.2023 ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та 05.01.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263 КК України.

06.01.2023 року старший слідчий в ОВС ОСОБА_11 , за погодженням прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_12 , звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 січня 2022 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 04 березня 2023 року включно, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків щодо ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя послався на те, що застосування такого запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що сталася подія кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_8 причетний до цієї події та обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.1 ст.32, ч.1 ст.263 КК України. Існують такі ризики, як можливість знищення підозрюваним речей чи документів, оскільки досудове розслідування триває, а також можливість впливу ОСОБА_8 на свідків та інших осіб з огляду на викладені обставини вчинення кримінальних правопорушень. Водночас, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків перешкоджання ОСОБА_8 кримінальному провадженню іншим чином та продовження вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (вчинення нових кримінальних правопорушень). З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення ОСОБА_8 під вартою відсутні, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчий суддя, з урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, останній має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13 , 2009 р.н.; постійне місце проживання разом із матір`ю ОСОБА_14 , яка є особою пенсійного віку; проходження військової служби у складі ЗСУ; раніше не судимий; потребує лікування після хірургічного втручання, наразі проходить ВЛК з метою встановлення групи інвалідності, що пов`язано із проходженням військової служби, дійшов висновку про можливість застосування щодо останнього альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею у повній мірі враховано ризики щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, ризик знищення підозрюваним речей чи документів та ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, колегія суддів звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

В той же час, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в суді першої інстанції, прокурором не доведено даних, які б свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою. Не надано таких доказів і в суді апеляційної інстанції.

При цьому, апеляційний суд враховує, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини від 23.02.2012 року у справі «Клішин проти України», № 30671/04), а тому висновки слідчого судді про недоведеність вказаного ризику є обґрунтованими.

У відповідності ж до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

На переконання апеляційного суду, слідчим суддею враховано існуючі обставини у справі, характер протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, його спосіб життя, соціальні зв`язки, домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий та прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею також враховано, що слідчим та прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на даному етапі кримінального провадження є найбільш дієвим та не є обтяжливим для підозрюваного ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім цього, під час судового засідання апеляційного суду, захисником ОСОБА_7 долучено до матеріалів судового провадження копію припису на ім`я солдата ОСОБА_8 , з якого вбачається, що на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вибув у розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 для подальшого проходження служби. Прокурор вказані обставини підтвердив та пояснив, що на даний час ОСОБА_8 дійсно продовжує проходження служби з дозволу слідчого.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 січня 2022 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: