ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з - - ОСОБА_2

за участю прокурора - - ОСОБА_3

обвинуваченого - - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №0000071 від 02 листопада 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, українця, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, робітника підсобного першого відділення першого взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, не одруженого,

за ч. 5 ст.407КК України, -

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-IX від 24.02.2022, введено воєнний стан на всій території України, який триває по даний час.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2022 №28 солдата ОСОБА_4 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду робітника підсобного першого відділення першого взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат

ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 126, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 діючи з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 23 вересня 2022 року близько 14 години 00 хвилин самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 та відправився за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 09 год. 00 хв. 25 листопада 2022 року, після чого прибув до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , де приступив до виконання обов`язків щодо проходження військової служби на посаді робітника підсобного першого відділення першого взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно ухилився від військової служби, в умовах воєнного стану, 23 вересня 2022 року близько 14 години 00 хвилин самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 та відправився за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 09 год. 00 хв. 25 листопада 2022 року, після чого прибув до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , де приступив до виконання обов`язків щодо проходження військової служби на посаді робітника підсобного першого відділення першого взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 . У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, згідно повідомлення про підозру та обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

На підставі ч. 3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченого своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження .

06 березня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини" від 12.02.2015 № 194-УІІІ, яким зокрема ст. 407 КК України викладено в новій редакції та доповнено ч. 4, відповідно до якої посилено кримінальну відповідальність військовослужбовців за не з"явлення вчасно на службу без поважних причин , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового слідства вірно кваліфіковані ч. 5 ст. 407 КК України - самовільного залишення військової частини, без поважних причин, вчиненого в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, характер, обставини та наслідки їх вчинення, його суспільну небезпечність, особу винного ОСОБА_4 , який є військовослужбцем військової служби за призовом під час мобілізації, робітника підсобного першого відділення першого взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , солдат, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліках в КП "РОЦПЗН" не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст..66 КК України щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 , покарання в межах санкцій статі обвинувачення, за ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження нових його злочинів призначення покарання в межах санкції статті, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 , в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , наступні обов`язки на період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1