Справа № 574/716/22
Провадження № 1-кп/574/54/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000399 від 06.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бошівка Буринського району Сумської області, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.06.2022 Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.246 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 23.11.2022 року замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 згідно рішення Буринського районного суду Сумської області від 06.06.2011 року зобов`язаний сплачувати ОСОБА_5 аліменти, на утримання їх сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.05.2011.

Державним виконавцем Ковпаківського відділу Державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на підставі виконавчого листа №2-187/2011 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів.

13.11.2018 виконавче провадження, щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів, передано до Буринського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи про необхідність сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти), розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства України та обов`язок утримання свого сина до його повноліття, що покладається на батьків відповідно до ст.21, ч.3 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, являючись батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , з метою злісного ухилення від сплати аліментів, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, будучи працездатним, не звертався до Буринської районної філії Сумського обласного центру зайнятості як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, ніде офіційно працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, регулярних відрахувань та іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, коштів з випадкових заробітків в добровільному порядку не сплачував, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого за період з 11.05.2011 року по 01.11.2022 року утворилася заборгованість на суму 133019 гривень, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяців відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, пояснивши, що знав про рішення суду, яким з нього було стягнуто аліменти на утримання його сина ОСОБА_6 . Крім того, після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів він отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та йому було відомо про наявність у нього обов`язку сплачувати грошові кошти на утримання дитини. Однак, протягом тривалого часу він ніде офіційно не працює, до центру зайнятості в пошуках роботи не звертається, а його сім`я, в тому числі дочка, яка народилась після стягнення з нього аліментів на утримання сина, живе за рахунок коштів, отриманих від його тимчасових заробітків та підсобного господарства. Також, обвинувачений підтвердив, що з 11.05.2011 року по даний час він не спілкується із своїм малолітнім сином та в добровільному порядку не сплачує аліменти на його утримання, в зв`язку з чим станом на 01.11.2022 року в нього виникла заборгованість в розмірі 133019 грн., про що він був повідомлений державним виконавцем, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Аліменти на утримання сина не сплачував, оскільки колишня дружина перешкоджала з ним спілкуватись, а всі зароблені кошти витрачав на утримання нової сім`ї, в якій в нього народилась дочка, яка постійно хворіє. При цьому обвинувачений не заперечував, що будь-якими тяжкими або хронічними захворюваннями його дочка не страждає.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників судового провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити передбачене Законом покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, судом встановлено, що вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.1 ст.246 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., яке в подальшому 23.11.2022 року ухвалою того ж суду було замінено в порядку ч.5 ст.53 КК України на покарання у виді 240 годин громадських робіт, з яких засуджений не відбув 88 годин.

У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, ОСОБА_3 вчинив в період з 11.05.2011 року по 01.11.2022 року, тобто інкримінований період триваючого кримінального правопорушення закінчився після ухвалення вироку Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року за ч.1 ст.246 КК України.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За наведеного, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати не відбуте ОСОБА_3 покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте обвинуваченим за вироком Буринського районного суду Сумської області від 21.06.2022 року покарання у виді штрафу, яке ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 23.11.2022 року було замінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт, остаточно до відбування призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1