Справа 688/1271/18
№ 1-кп/688/2/23
Вирок

Іменем України

27 лютого 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000946 (№0000665) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої в Грицівському ДНЗ, одруженої, не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Першотравневе Богодухівського району Харківської області, проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються ОСОБА_4 та ОСОБА_5

06 липня 2017 року близько 19 год., ОСОБА_4 разом зі своїм зятем ОСОБА_5 , приїхали на автомобілі «ВАЗ-2106», д.р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , до домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_3 , яке належало на праві власності ОСОБА_10 , де на той час перебував ОСОБА_11 , якого ОСОБА_4 запідозрила у подружній зраді.

При цьому, умисно порушуючи ч. 1 ст. 30 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду; ст. 12 Загальної декларації прав людини, що прийнята і проголошена в резолюції Генеральної Асамблеї від 10 грудня 1948 року, згідно якої ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, тайну його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань; ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997), згідно якої визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, ОСОБА_5 без дозволу власниці незаконно проник у вказаний будинок за наступних обставин.

Зокрема, в цей же день, час та місці, ОСОБА_5 , не маючи дозволу ОСОБА_10 на вхід у її будинок, порушуючи конституційне право потерпілої на недоторканість її житла, діючи умисно, протиправно, без згоди та всупереч волі законного володільця вказаного домогосподарства та будинку - ОСОБА_10 , з метою незаконного проникнення у житло пошкодив (вирвав) ручку вхідних дверей, а у подальшому незаконно проник до веранди указаного будинку, де умисно одним ударом ноги вибив двері до приміщення коридору.

Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не маючи дозволу власниці незаконно проникли у вказаний будинок, ОСОБА_4 у присутності власниці будинку та ОСОБА_5 , на ґрунті ревнощів розпочала сварку зі своїм чоловіком ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , під час якої у неї та ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень за наступних обставин.

Зокрема, в цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні веранди вищевказаного будинку, взяла у праву руку господарський металевий совок, який знаходився з правої сторони від вхідних дверей. Після цього, ОСОБА_4 , тримаючи у правій руці металевий совок, наблизилась до потерпілої ОСОБА_10 , яка у той час перебувала у приміщенні комори, де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 групою осіб, та з мотивів ревнощів і особистих неприязних відносин, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , умисно нанесла їй декілька ударів господарським металевим совком в праву ділянку голови останньої та численні удари кулаками рук по обличчю та тулубу.

Після цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 групою осіб, втрутився у даний конфлікт та з метою продовження побиття потерпілої, перебуваючи із ОСОБА_10 у приміщенні вищенаведеної комори будинку, діючи умисно з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, після того як ОСОБА_4 металевим совком спричинила тілесні ушкодження потерпілій, умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, прикладаючи фізичну силу, штовхнув потерпілу ОСОБА_10 обома руками від себе, надаючи її тілу прискорення, внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала назад, вдарившись правою скронево-тім?яною ділянкою голови об поверхню стіни.

Внаслідок вказаних умисних та протиправних дій ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 спричинили потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу (над твердою мозковою оболонкою) в правій скронево-тім`яній ділянці об`ємом 95 мл, зі стисненням та зміщенням речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу (під м`якими мозковими оболонками) в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та базальній поверхнях, з тотальним крововиливом у правий скроневий м`яз; синців в лобній ділянці справа, правої брови та шкірі верхньої повіки правого ока, в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці, по задньому краю лівої вушної раковини, в ділянці спинки носа із поверхневою раною в ділянці спинки носа зліва, одного крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, поверхневих ран - однієї на шкірі верхньої губи зліва, однієї в ділянці підборіддя, двох саден на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, одного садна на внутрішній поверхні лівого передпліччя, восьми саден на зовнішній поверхні правого стегна, двох саден на передній поверхні лівого колінного суглобу. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 20 год. померла на ліжку у кімнаті власного домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Закрита черепно-мозкова травма з переломом лускатої частини правої скроневої кістки черепа, крововиливом над твердою мозковою оболонкою правої скронево-тім?яної ділянки, зі здавленням та зміщенням головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки правої скроневої частки, довгастого мозку та обох великих півкуль мозку, крововиливами в правий скроневий м`яз мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення та перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті. Синці в лобній ділянці справа, правої брови та шкірі верхньої повіки правого ока, в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці, по задньому краю лівої вушної раковини, в ділянці спинки носа із поверхневою раною в ділянці спинки носа зліва, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи зліва, поверхневі рани на шкірі верхньої губи зліва, в ділянці підборіддя, два садна на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, садно на внутрішній поверхні лівого передпліччя, вісім саден на зовнішній поверхні правого стегна, два садна на передній поверхні лівого колінного суглобу в сукупності і кожне окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які у живої людини мають незначні скороминущі наслідки, в даному випадку не мають причинного зв`язку із настанням смерті.

Отже, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла особи та вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, а ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

2. Позиція сторони захисту.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України не визнала. Суду дала показання, що 06.07.2017 повернулася з роботи раніше у зв?язку з поганим самопочуттям, лягла відпочити. Пізніше до неї зателефонувала кума ОСОБА_12 , яка проживала по сусідству з ОСОБА_10 , та повідомила, що знову бачила її чоловіка ОСОБА_11 в потерпілої. Її чоловік більше 3-х років зраджував їй з ОСОБА_10 , вона про це знала, після їх зустрічей вчиняв вдома скандали, бив її, виносив гроші. Таку поведінку чоловіка вона терпіла, оскільки вони спільно побудували хату і їм не було як роз?їхатися. Дочка підтвердила, що батько кудись поїхав на велосипеді. Вдома був зять ОСОБА_5 , який сказав, що підвезе її до смт. Гриців, де жила ОСОБА_10 , бо піти туди пішки обвинувачена не могла. Після чого вона разом зі своїм зятем ОСОБА_5 , приїхали на автомобілі «ВАЗ-2106», за кермом якого перебував її брат ОСОБА_9 , до домоволодіння потерпілої в смт. Гриців Шепетівського району, щоб поговорити з ОСОБА_10 про припинення стосунків з її чоловіком, бо хотіла зберегти сім?ю. У подвір?ї потерпілої вона побачила велосипед свого чоловіка та зрозуміла, що чоловік у будинку. Близько 5 хвилин вона стукала у вікна будинку потерпілої з вимогою відкрити їй двері. ОСОБА_9 чекав її біля машини, а зять курив в дворі. Оскільки двері їй не відкривали, її зять ОСОБА_5 зайшов на подвір?я та шарпнув за дверну ручку, вирвавши її. Після цього двері з дозволу потерпілої відчинив її чоловік ОСОБА_11 та вона увійшла до хати, а чоловік вийшов з хати. В кухні вона побачила потерпілу, яка чистила картоплю. Вона запитала у потерпілої скільки ще це буде продовжуватися, на що потерпіла почала її обзивати, виганяти та виштовхувати з хати. Коли вони штовхали одна одну, до кухні зайшов зять ОСОБА_5 , а за ним її чоловік з серпом в руці. В кухні біля груби вона побачила металевий совок та вдарила ним тричі свого чоловіка по лівій руці. В цей час потерпіла сховалася у комору, звідки продовжувала її обзивати нецензурними словами та грубо ображала їх родину, і зятя в тому числі. Заперечила, що завдавала удари совком потерпілій, вказавши, що декілька разів помахала совком зверху донизу через привідкриті двері комори, коли потерпіла перебувала обличчям до неї за дверима, притримуючи двері ногою, не пускаючи її в комору. Зять ОСОБА_5 заступився за неї, кинувся до потерпілої в комору, перекинув там стелаж з банками, схопив правою рукою потерпілу за горло, вдарив кулаком у скроню, потім лобом вдарив в лоб і сильно штовхнув потерпілу вправо об стіну. Все це вона спостерігала з кухні, коли двері комори були трохи відкриті та куди вдарилася потерпіла вона не бачила. В цей момент її чоловіка в хаті не було. Вона просила зятя, щоб він не бив потерпілу, але не могла його заспокоїти, коли він був до неї спиною, то вона з порогу тягнула його з комори. Сама вона в комору не заходила, але бачила, що потерпіла сиділа вперта головою об стіну, була непритомна десь 1-2 хвилини. Після цього ОСОБА_5 почав перевертати речі в кухні - пральну машину, стіл і вийшов з будинку. ОСОБА_5 вибив ногою двері у веранді, її чоловік зняв їх і поклав у веранді. Потерпіла прийшла до тями, вона стала піднімати потерпілу, а та знову почала кричати, тоді ОСОБА_5 повернувся та взяв потерпілу попідруки та вивів її з комори. Потерпіла трималася руками за двері кухні, з носа потекла кров. В цей час до хати зайшов її чоловік ОСОБА_11 . Вона дала потерпілій рушник, вона витерла носа і кровотеча припинилася. Вона запропонувала викликати для потерпілої швидку допомогу, але та відмовилася та наказала їм залишити будинок. Вона злякалася та їй було шкода потерпілу, вона питала зятя навіщо він так її побив. ОСОБА_11 вивів її та зятя з будинку, а сам залишився з потерпілою в будинку. Додому чоловік повернувся приблизно через 40 хвилин. 08.07.2017 від поліції їй стало відомо, що ОСОБА_10 померла. Щоб зберегти сім?ю своєї дочки, вона обмовила себе на досудовому слідстві, взявши всю вину на себе. Також просила свого чоловіка ОСОБА_11 сказати неправду, щоб врятувати зятя. В той день ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп?яніння. На даний час шлюб між її дочкою та ОСОБА_5 розірваний, з ними він не проживає, вони перебувають у неприязних відносинах, ОСОБА_5 побив її чоловіка. Вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , відносини нормальні. Цивільний позов не визнала, оскільки не завдавала для потерпілої тяжких тілесних ушкоджень та наміру не мала.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 162 КК України не визнав. Суду показав, що 06.07.2017 теща від когось дізналася, що її чоловік в черговий раз перебуває в ОСОБА_10 в смт. Гриців, і сказала, що вона не дійде туди пішки. Він збирався поїхати за сигаретами в магазин, а тому запропонував тещі її підвезти. Для цього розбудив її брата ОСОБА_13 , який підвіз їх на своєму автомобілі до будинку потерпілої. В дворі будинку вони побачили велосипед тестя та теща почала стукати у вікна, щоб їй відкрили двері. Вона близько 20 хвилин ходила навколо хати, стукала у вікна та кричала, щоб їй відкрили двері, що вона знає, що в будинку її чоловік. Він взяв за ручку вхідних дверей та вирвав її, після чого двері відкрив ОСОБА_11 . Теща зайшла на веранду та штовхалася там з чоловіком, а він курив біля дверей. Коли почув крики з будинку, він зайшов і побачив як на кухні сваряться теща з потерпілою. Він знову вийшов на двір, а тесть пішов по кропиву. Коли на шум зайшов вдруге, то побачив, як теща шарпається з потерпілою. Бачив, як ОСОБА_4 тримала в руці совок, коли стояла біля дверей комори, чув як перекидалися меблі на кухні. Коли входив з хати, до веранди зайшов тесть з серпом в руці, він злякався та вибив ногою на нього двері, після чого вийшов з хати. Почувши шум з комори, він знову зайшов до хати. Коли зайшов, то через привідкриті на 20-30 см двері в комору побачив, що теща стояла до нього спиною та чимось махала в бік потерпілої, зверху вниз. Він сказав, що досить і знову вийшов. Коли зайшов востаннє, то на кухні побачив, як ОСОБА_14 стояла на колінах і з її носа йшла кров, теща продовжувала сварити її, потім дала їй рушник. ОСОБА_10 була в свідомості, ще сварилася на них та виганяла з будинку. Коли вони з тещею вийшли з будинку, то тесть залишився з потерпілою. Вказав, що ОСОБА_4 перебувала наодинці з ОСОБА_15 біля 10 хвилин, жодного удару він потерпілій не наносив, в комору не заходив, не бачив, як саме ОСОБА_4 била потерпілу совком в коморі, меблі не перевертав. Обмовив себе на слідчому експерименті та у судовому засіданні під час першого розгляду через тиск ОСОБА_4 та її родичів, був без захисника. Підтвердив, що розірвав шлюб з дочкою ОСОБА_4 , і що вони перебувають у неприязних відносинах.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин та мотиви неврахування окремих доказів.

Винуватість обвинувачених в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілої та винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному проникненні до житла особи за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_16 , який суду показав, що є сином ОСОБА_10 , яка проживала одна в смт. Гриців. Про смерть матері ввечері йому повідомив його батько ОСОБА_17 , якому про це повідомив сусід матері ОСОБА_18 . Наступного ранку вони поїхали до будинку матері, там він побачив, що відсутня ручка від вхідних дверей будинку, двері були закриті ОСОБА_19 на цвях. Двері з веранди на кухню були зламані, одна частина лежала на підлозі у веранді, були плями крові на підлозі у веранді, на зламаних дверях з боку веранди слід від протектора взуття, в коридорі на підлозі плями крові, пральна машина і стіл в кухні перекинуті, пошкоджена грубка в кухні, на одному з пакетів, які висіли на серванті в кухні сліди крові. В коморі бачив перекинуті стелажі, розбиті пусті банки, розбиті банки з консервацією, скло на підлозі. На дивані у кімнаті бачив подушку з плямами крові. Оскільки будинок не був опечатаний, вважав, що огляд будинку вже поліцією проведений, а тому разом з батьком почали прибирати будинок, при цьому користувалися металевим совком. Вони поставили двері, все прибрали та пішли готуватися до похорон. Пізніше приїхали працівники поліції та вилучили з будинку металевий совок. Зі слів сусіда ОСОБА_19 та інших односельчан йому відомо, що напередодні до мати приїжджала ОСОБА_4 зі своїм зятем ОСОБА_5 . ОСОБА_11 він бачив один раз та про особисте життя матері нічого не знав. Після смерті матері йому стало відомо, що до матері приходив ОСОБА_11 . В кінці липня 2017 року до нього звернулася обвинувачена, яка вибачалася та хотіла чимось допомогти, однак, він від спілкування з нею відмовився. Мати була прихожанкою церкви, пенсіонеркою, не конфліктною, але з сусідами не спілкувалася. Цивільний позов підтримав повністю. Просив призначити обвинуваченим суворе покарання;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який дав суду показання, що за сім років до трагедії розірвав шлюб з ОСОБА_10 . Ввечері в липні 2017 року ОСОБА_18 повідомив його по телефону про смерть ОСОБА_10 та він відразу повідомив про це сину ОСОБА_16 . З сином домовилися, що зранку поїдуть до будинку в смт. Гриців, де проживала потерпіла. Там він побачив, що відсутня ручка і пошкоджений врізний замок від вхідних дверей будинку, двері були закриті на цвях. Відігнувши цвях, вони відкрили двері та зайшли до будинку. Двері з веранди в коридор були вибиті та лежали під стіною у веранді. Ці двері зачинялися на великий металевий гачок зсередини. Пральна машина і стіл в кухні перекинуті, побитий посуд, безлад. Двері в комору відкриваються в середину, за дверима в куті зліва стоїть непересувна драбина на горище, тому двері відкриваються наполовину. В коморі бачив сліди боротьби, побиті банки з консервацією. Сусід ОСОБА_19 прийшов та повідомив, що ввечері ОСОБА_10 забрали в морг. Також він повідомив, що напередодні до потерпілої приїжджали обвинувачені, що між ними була сварка, після якої він два дні не бачив ОСОБА_10 , про що повідомив сільського голову. Також ОСОБА_19 розповів йому, що до потерпілої часто приходив ОСОБА_11 , з яким він колись разом працював. Вони почали прибирати в будинку, користувалися металевим совком, який стояв в кутку біля грубки. Цей совок він робив самостійно, його вага близько 0,5 кг, з довгою ручкою близько 60 см. Протягом двох годин вони з сином замітали та мили підлогу, ставили меблі на місце. Вони викинули з комори близько двох відер побитого скла. Після цього приїхали поліцейські з обвинуваченими та проводили якісь слідчі дії в будинку, а вони чекали в дворі. Пізніше до них приїжджала обвинувачена з чоловіком, ставала на коліна, просила вибачення;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який дав суду показання, що проживає в АДРЕСА_3 , неподалік від будинку, де проживала потерпіла. Влітку 2017 року його попросила сусідка ОСОБА_21 подивитися, чи є вдома ОСОБА_10 , яку вона не бачила вже два дні. Оскільки двері ОСОБА_10 були зачинені і ніхто не відкликався, він звернувся з цим до сільського голови. Він разом з сільським головою та поліцейським зайшли до будинку ОСОБА_10 , де на дивані виявили її труп. Знає, що ОСОБА_11 приходив до ОСОБА_10 1-2 рази в місяць. ОСОБА_10 була спокійною, неконфліктною, прихожанкою церкви, вчителем у місцевій школі;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який дав суду показання, що 06.07.2017 близько 17 год, коли збирав кропиву, він побачив свою коханку ОСОБА_14 біля її будинку в смт. Гриців та запитав, чи можна зайти до неї. Вони разом працювали в школі та перебували у стосунках понад 3-х років. Через це часто сварилися з дружиною, яка знала про їх стосунки. На її запрошення зайшов до потерпілої в гості. Їх разом побачила сусідка ОСОБА_21 , яка повідомила про це дружині. Через деякий час приїхала його дружина ОСОБА_4 та декілька хвилин стукала у двері та вікна, кричала, щоб їй відкрили двері. Також одночасно з дружиною стукав у вікна та двері його зять ОСОБА_5 , який смикав за ручку дверей і відірвав її. Коли з дозволу потерпілої він відкрив двері, то в руках ОСОБА_22 була зламана ручка, яку він викинув та першим зайшов до хати, після нього зайшла його дружина. Бачив, як ОСОБА_23 вибив закриті на гачок двері, які зламалися. ОСОБА_10 в цей час перебувала на кухні, чистила картоплю. Коли вони зайшли, то дружина вдарила його кулаком в плече та вони випхали його з будинку, він пішов рвати кропиву неподалік будинку. ОСОБА_15 була в кухні, чув як вона їх виганяла з будинку. Бачив, як на кухні ОСОБА_4 штовхалася з потерпілою, перевернуті стіл та пральна машинка. Коли він зайшов на кухню, то його дружина тримала в руці совок, розмахувала ним та вдарила його ним двічі по нозі, ОСОБА_15 була у коморі. Після цього він вийшов з будинку. Біля будинку чув, як ОСОБА_15 сварилася з ОСОБА_5 , обзивали одне одного, чув звук побитого скла. Коли він знову зайшов у будинок, то побачив ОСОБА_24 з ОСОБА_25 біля порогу на виході з кухні, а ОСОБА_15 біля дверей. Також чув, як ОСОБА_4 пропонувала викликати швидку допомогу, але потерпіла відмовилася та вигнала їх з будинку. У будинку вони перебували близько 5 хвилин, а потім на автомобілі ОСОБА_13 обвинувачені поїхали додому. Коли він зайшов до будинку, ОСОБА_14 була в свідомості та вигнала його. Не бачив, як обвинувачені били ОСОБА_15 , на слідчому експерименті повідомив неправду щодо побиття ОСОБА_15 совком, причини повідомити не може. Наступного дня вдома, в присутності ОСОБА_4 , їх дочки, родичів ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_5 розповідав їм, як він бив ОСОБА_15 , як схопив рукою за шию, вдарив кулаком чи лобом та кинув об стіну в коморі. Зранку 07.07. він телефонував до потерпілої, але вона збила, тому він подумав, що з нею все нормально. Оскільки його дочка з ОСОБА_5 мали двоє дітей та дочка була вагітна, його дружина ОСОБА_4 взяла всю вину на себе. На даний час він продовжує проживати з дружиною, відносини між ними нормальні;

- показаннями свідка ОСОБА_28 , яка дала суду показання, що проживала в смт. Гриців, через один будинок від потерпілої ОСОБА_10 , є кумою ОСОБА_4 . Чоловік куми ОСОБА_11 тривалий час перебував у близьких стосунках з ОСОБА_10 , близько раз на тиждень приходив до неї додому. В липні 2017 року її сусідка ОСОБА_29 побачила чоловіка куми ОСОБА_11 разом з ОСОБА_14 , про що вона повідомила кумі по телефону. В цей же день її сестра ОСОБА_30 бачила, що ОСОБА_24 приїжджала на автомобілі до будинку ОСОБА_31 . Наступного ранку їй телефонувала ОСОБА_4 та питала, чи бачила вона ОСОБА_10 , на що вона відповіла їй, що не бачила, а ввечері сусід ОСОБА_32 повідомив сільського голову, що ОСОБА_15 не видно у селі, а наступного дня стало відомо, що виявили труп ОСОБА_10 . За життя ОСОБА_10 була спокійною, неконфліктною, скритною;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка дала суду показання, що проживає в смт. Гриців. В липні 2017 року вона побачила ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 та повідомила по телефону про це ОСОБА_28 ;

- показаннями свідка ОСОБА_30 , яка дала суду показання, що проживає в смт. Гриців, є сестрою ОСОБА_28 . Влітку 2017 року коли вона йшла до своєї сестри, то бачила, як ОСОБА_4 приїхала на автомобілі до будинку ОСОБА_10 . Бачила, що за кермом був її брат. Потім з подвір?я сестри бачила, як через 10-15 хвилин з будинку ОСОБА_10 вийшли ОСОБА_4 із зятем, сіли в автомобіль та поїхали;

- показаннями свідка ОСОБА_33 , яка дала суду показання, що в 2017 році була Грицівським селищним головою. Влітку вона їхала на велосипеді та її покликав мешканець смт. Гриців ОСОБА_32 та повідомив, що другий день не видно в селі ОСОБА_10 . Йому розповіла сусідка ОСОБА_21 , що в будинку ОСОБА_15 була бійка, бо там знову був ОСОБА_11 . Тоді вона разом з дільничним зайшли на подвір?я ОСОБА_15 , шоб перевірити вказані обставини. Її телефон не відповідав, двері і штори були закриті. Поліцейський вийняв шибку і вони відкрили двері. В кімнаті на дивані побачили без ознак життя ОСОБА_10 , біля неї лежав рушник;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , які він давав в суді під час першого судового розгляду 01.06.2018 (том 1, а. 92-93) про те, що він є рідним братом обвинуваченої ОСОБА_4 06.07.2017 він приїхав з роботи та відпочивав. Близько 19 годин прийшов ОСОБА_23 та попросив завезти його та сестру в смт. Гриців, на що він погодився. На своєму автомобілі він підвіз їх та зупинився неподалік будинку потерпілої та чекав в машині, слухав музику, курив біля машини. Вони повернулися десь через 20 хвилин та були збуджені, нічого не говорили. Він відвіз їх додому та поїхав, а коли повернувся, то всі спали, а зранку він поїхав на роботу. На другий день після події ввечері його племінниця повідомила, що ОСОБА_15 померла, а мати та чоловіка забрала поліція;

- показаннями свідка ОСОБА_34 , яка дала суду показання, що є дочкою обвинуваченої ОСОБА_4 та колишньою дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким вони мають троє дітей, проживає з батьками. З обвинуваченим перебуває у неприязних відносинах, оскільки він аліменти не сплачує, притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень батькові, їй та брату. Проживають окремо з травня 2020 року, шлюб розірваний за її позовом судом в 2019 році. Влітку 2017 року її мати прийшла додому раніше з роботи, оскільки їй було погано. По телефону матері повідомили, що батько знову пішов до ОСОБА_14 в смт. Гриців. Це почув ОСОБА_5 та запропонував ОСОБА_4 підвезти її туди, бо їхав з ОСОБА_35 за сигаретами. Близько 18 години вони втрьох поїхали, а повернулися приблизно через 30 хвилин. Мати перебувала у шоковому стані, нічого не розповідала, тільки запитала ОСОБА_36 , що він наробив. Батько повернувся через годину, близько 20 години, теж мовчав і пішов спати. Наступного дня ОСОБА_5 розповідав їй та для її родичів ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , що ОСОБА_10 обзивала ОСОБА_4 та виганяла їх з будинку, а також облаяла його, а тому він заступився за тещу та вдарив потерпілу кулаком у скроню, лобом в лоб, штовхнув об стіну. При цьому мати розповідала, що намагалася його забрати, але не змогла. Також мати пропонувала викликати швидку для потерпілої, але та відмовилася та вигнала їх з будинку. Наступного дня прийшла поліція та повідомила, що ОСОБА_14 померла. Оскільки вона була вагітною, мати пожаліла її, та щоб зберегти сім?ю, взяла всю вину на себе;

- показаннями свідка ОСОБА_39 , який дав суду показання, що є рідним братом обвинуваченої ОСОБА_4 . Влітку 2017 року, у неділю після Грицівського ринку разом з дружиною ОСОБА_38 вирішив заїхати в гості до сестри в с. Онишківці. Його сестра плакала та була засмучена, нічого не розповідала, а її зять ОСОБА_40 хвалився їм, що має «хрещеницю», що означає, що він когось побив. ОСОБА_23 розповідав їм, що ОСОБА_24 поїхала забирати чоловіка від потерпілої в смт. Гриців і він поїхав з нею, де заскочив в хату та схопив потерпілу за шию, вдарив лобом в голову, кинув її об одвірок, в коморі перевернув стелажі і побив банки. Сестра говорила йому, що він наробив. Він нікому не повідомляв про це, бо не міг в таке повірити. Пізніше йому повідомила племінниця, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 затримала поліція, бо ОСОБА_15 померла;

- показаннями свідка ОСОБА_41 , яка дала суду показання, що є дружиною брата обвинуваченої ОСОБА_4 . Влітку 2017 року, у неділю після Грицівського ринку разом з чоловіком ОСОБА_42 заїхали в гості до його сестри в с. Онишківці. ОСОБА_24 на кухні плакала та була засмучена, нічого не розповідала, а її зять ОСОБА_40 хвалився їм, що має «похресницю». ОСОБА_5 розповідав, що вони їздили в смт. Гриців до потерпілої на розборки, щоб забрати чоловіка, де він, будучи п?яним, взяв потерпілу за горло, підняв, вона трипала ногами, вдарив кулаком та лобом в голову, кинув її об стіну, перевернув стелаж з банками. ОСОБА_4 дуже переживала чи все нормально з ОСОБА_15 , а тому просила чоловіка зателефонувати до неї та запитати про її здоров?я, а він казав, що з нею все нормально;

- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 08.07.2017, згідно якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_4 , в якому зафіксоване місце виявлення трупа ОСОБА_10 з видимими тілесними ушкодженнями. Вхід до будинку здійснюється через дерев`яні двері з врізним замком, який на момент огляду пошкоджений; за цими дверима знаходиться веранда, в якій на підлозі лежить частина пошкоджених дверей, інша частина - висить на завісах; на поверхні білої фарби частини пошкоджених дверей виявлено та вилучено один слід відтиску підошви взуття; на підлозі у веранді виявлено дві плями бурого кольору; за цими дверима коридор, де на підлозі біля дверей у кухню виявлено пляму бурого кольору; по ліву сторону знаходиться кухня, де виявлено сліди безладу, а саме перекинуті кухонний стіл, стілець, умивальник, пральна машина; за кухнею знаходиться комора, в якій зберігаються банки з консервацією, частина з яких розбита; прямо по коридору знаходиться прохідна кімната, в якій на дивані виявлено труп потерпілої в лежачому положенні, дещо навскоси; на поверхні правої брови та на шкірі верхньої повіки правого ока синець блакитного кольору; в ділянці спинки носа, на шкірі верхньої губ зліва та в ділянці бороди поверхневі рани; в правому просвіті носа, на тильній поверхні лівої кисті та на тильній поверхні ступнів ніг кірочки сухої крові; на внутрішній поверхні правого передпліччя два садна, на передній поверхні лівого колінного суглобу два садна, на зовнішній поверхні середньої третин правого стегна множинні садна; з правого боку від грудної клітки трупа на подушці знаходиться рожевий махровий рушник з множинними сухими плямами темно-червоної крові, який під час огляду вилучено; виявлено ключі від вхідних дверей в кишені шортів потерпілої;

- даними протоколу огляду з фото-таблицями до нього від 09.07.2017, згідно якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_4 . На підлозі перед вхідними дверима у веранді, що ведуть у коридор виявлено та вилучено металевий совок розміром: довжиною 67 см, з яких руків`я за розміром становить 50 см у довжину. Сама металева основа даного совка є прямокутної форми із загостреними краями. Кінцівка совка, а саме його основа за розмірами становить 17 см у довжину, 11 см у ширину та 2,5 см у висоту. Крім того, на підлозі біля вказаного совка на килимі лежить металевий гачок довжиною 45 см, який служив замикаючим пристроєм вхідних дверей у коридор будинку із внутрішньої сторони. При вході у коридор за пошкодженою частиною (правою) дверей від веранди, на рівні 130 см від рівня підлоги у дерев`яній лутці спостерігається два отвори округлої форми діаметром 5 мм кожен на відстані 1,3 см один від одного, які є місцем кріплення металевої скоби, на якій в свою чергу був раніше прикріплений вищевказаний металевий гачок, який слугував замикаючим пристроєм та був виявлений на момент огляду на підлозі у веранді. Аналогічний металевий гачок кріплення наявний як фіксуючий засіб на другій частині, а саме з лівої сторони при вході у коридор з веранди та з внутрішньої сторони коридору. На правій частині пошкоджених дверей з внутрішньої сторони коридору є наявними чотири металевих пластини, які прикріпленні до основи дверей у місцях розколу за допомогою шурупів. При вході у коридор, який за розмірами становить 2x2 м, на поверхні дерев`яної підлоги, на відстані 116 см від порогу пошкоджених вхідних дверей у напрямку розташування вхідних дверей до кухні, що розташовані з лівої сторони, виявлені плями речовини червоно-бурого кольору подібні до крові візуально, які зафіксовані масштабним способом та вилучені на марлевий відрізок шляхом змиву за допомогою ацетильованої води. З правої сторони від коридору наявний вхід до кімнати №1, який здійснюється через дерев`яні двері білого кольору. Навпроти вхідних дверей у коридор з веранди, а саме з протилежної сторони наявний вхід до кімнати №2, яка за розмірами становить 2,2x4 м. У правому дальньому куті кімнати №2 розташоване дерев`яне двоспальне розкладне ліжко, яке на момент огляду знаходиться у зложеному стані. На вказаному ліжку під час попереднього огляду було виявлено труп ОСОБА_10 . У правому дальньому куті кімнати №2 наявний вхід до кімнати №3. З лівої сторони від коридору наявний вхід до кухні розмірами 4x2,6 м. При вході до кухні з правої сторони наявна вмурована груба, поблизу якої на підлозі стоїть дерев`яний стіл округлої форми. У правому ближньому куті кухні розташований кухонний гарнітур. У правому куті кухні стоїть умивальник з металевою раковиною. По ліву сторону від коридору стоїть пральна машина марки «Tekko», яка частково пошкоджена, уламки різних форм лежать на її поверхні. У правій стороні кухні наявний вхід до комори розміром 2x3м, який здійснюється через дерев`яні двері. У вказаній коморі є два дерев`яних стелажа, на яких зберігається різноманітний посуд та консервація. На кухонному гарнітурі перед вхідними дверима у комору зправа, на металевому гачку виявлено та вилучено поліетиленовий пакет білого кольору з візерунком вишиванки червоно-чорного кольору, на якому виявлено речовину червоно-бурого кольору подібну до крові. У коморі на поверхні стелажу спостерігаються дрібні частини розбитого скла. У лівому ближньому куті комори знаходиться дерев`яна драбина, яка веде на горище будинку через отвір у стелі;

- даними протоколу огляду речових доказів з фото-таблицями від 04.04.2018, згідно якого оглянуто речі, вилучені з будинку потерпілої під час огляду місця події 08.07. та 09.07.2017: махровий рушник рожевого кольору зі слідами вирізу тканини в місцях слідів речовини червоно-бурого кольору; один слід взуття, який міститься на відрізку дактилоскопічної плівки, на якому є слід підошви взуття, довжиною 160 мм, шириною 70 мм; металевий совок, що складається з ручки та плоскої частини. Загальна довжина металевого совка - 67 см, довжина ручки - 50 см, довжина плоскої частини 17 см, ширина плоскої частини 11 см; поліетиленовий пакет на якому виявлено речовину червоно-бурого кольору подібну до крові, який знаходився в кухні, перед вхідними дверима в комору; марлевий відрізок зі змивами потожирової речовини та аналогічний марлевий відрізок з контролем предмету носія;

- оглянутим у судовому засіданні речовим доказом - металевим совком, що складається з ручки та плоскої частини загальною довжиною 67 см;

- даними висновку судової імунологічної експертизи №429 від 18.07.2017 згідно якого кров ОСОБА_10 відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0(Н).;

- даними висновку експерта №295 від 18.07.2017, згідно якого кров ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0(Н);

- даними висновку експерта №297 від 17.07.2017, згідно якого кров ОСОБА_5 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0(Н);

- даними висновку експерта №149 від 18.08.2017, згідно якого сліди крові людини на пакеті можуть походити від самої потерпілої ОСОБА_10 , і не можуть походити від ОСОБА_4 ;

- даними висновку експерта №299 від 18.08.2017, згідно якого на махровому рушнику (об`єкти №1-12), вилученому під час проведення огляду місця події, в житловій кімнаті будинку біля трупа, що знаходився на дивані, знайдена кров людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_10 ;

- даними висновку експерта №298 від 18.08.2017, згідно якого на шматку марлі зі змивом (об`єкт №1), вилученим при огляді місця події, знайдена кров людини, яка може належати потерпілій ОСОБА_10 ;

- даними судово-медичної експертизи №315 від 09.07.2017, з якого слідує, що у ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження: садно на передній поверхні верхньої третини правого передпліччя, синець на передньо-зовнішній поверхні нижньої третини правого плеча. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних обстежуваною, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Утворення цих ушкоджень в результаті спричинення обстежуваною тілесних ушкоджень іншій особі є малоймовірним;

- даними судово-медичної експертизи №316 від 09.07.2017, з якого слідує, що в ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено;

- лікарським свідоцтвом про смерть №1342 від 10.07.2017, згідно якого ОСОБА_10 виявлена вдома мертвою 08.07.2017, причина смерті - перелом черепа;

- даними висновку експерта №190 від 23.08.2017 та додаткового висновку експерта № 346 від 21.11.2017р., згідно яких при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: а/ закрита черепно-мозкова травма з переломом лускатої частини правої скроневої кістки, крововиливом над твердою мозковою оболонкою правої скронево-тім?яної ділянки, зі здавленням та зміщенням головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки правої скроневої частки, довгастого мозку та обох великих півкуль мозку, крововиливами в правий скроневий м`яз, підшкірними крововиливами на поверхні лоба справа, правої очниці, лоба зліва, лівої вушної раковини, синцем на слизовій оболонці верхньої губи, синцем та поверхневою раною в ділянці спинки носа, поверхневою раною в ділянці підборіддя. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння (падінь) з висоти власного зросту є малоймовірним; б/ два садна на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, садно на внутрішній поверхні лівого передпліччя, вісім саден на зовнішній поверхні правого стегна, два садна на передній поверхні лівого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли від дій тупих твердих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями незадовго до настання смерті, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, по відношенню до живої людини, та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Тілесні ушкодження у вигляді саден на поверхнях обох передплічь могли виникнути при самозахисті. Смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом правої скроневої кістки черепа, крововиливом над твердою оболонкою правої скронево-тім`яної ділянки, здавленням та зміщенням головного мозку, крововиливами під м`які оболонки обох великих півкуль та стовбура мозку. Згідно трупних змін, смерть ОСОБА_10 настала не менше ніж за 36 годин до моменту судово-медичної експертизи її трупа. Механізми утворень тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , можуть відповідати обставинам, вказаних свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_11 при проведенні слідчих експериментів 09.07.2017 р. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі з трупа ОСОБА_10 наявність етилового алкоголю не знайдено. У прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 перебуває тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом лускатої частини правої скроневої кістки черепа, крововиливом над твердою мозковою оболонкою правої скронево-тім`яної ділянки зі здавленням та зміщенням головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки правої скроневої частки, довгастого мозку та обох великих півкуль мозку, крововиливом в правий скроневий м`яз, самі по собі має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвело до смерті. Тілесні ушкодження, що виявлені на трупі ОСОБА_10 у вигляді крововиливу (синця) на поверхні лоба справа та в ділянці правої очниці, синці на поверхні лоба зліва, синця на поверхні лівої вушної раковини, синця верхньої губи, поверхневої рани в ділянці спинки носа, поверхневої рани в ділянці підборіддя, двох саден на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, садна на внутрішній поверхні лівого передпліччя, восьми саден на зовнішній поверхні правого стегна, двох саден на поверхні лівого колінного суглобу не перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, самі по собі відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини та виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженими та переважаючими травмуючими поверхнями незадовго до настання смерті. Не виключається можливість утворення тілесних ушкоджень закритої черепно-мозкової травми з переломом лускатої частини правої скроневої кістки черепа, крововиливом над твердою мозковою оболонкою правої скронево-тім`яної ділянки зі здавленням та зміщенням головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки правої скроневої частки, довгастого мозку та обох великих півкуль мозку, крововиливом в правий скроневий м`яз в результаті падіння потерпілої ОСОБА_10 після надання тілу певного прискорення внаслідок поштовху, удару тощо з послідуючим ударом правою скроневою частиною голови об поверхню стіни чи підвіконня на стіні за обставин, вказаних свідком ОСОБА_5 в ході проведення за його участю слідчого експерименту 24.10.2017 р. Тілесні ушкодження у вигляді двох саден на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, садна на внутрішній поверхні лівого передпліччя могли виникнути від нігтів пальців рук сторонньої людини в результаті шарпанини між потерпілою ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , при утриманні потерпілої руками ОСОБА_4 , та під час самозахисту потерпілої від дій ОСОБА_4 . Тілесні ушкодження у вигляді восьми саден на зовнішній поверхні правого стегна могли виникнути в результаті заподіяння ОСОБА_10 ударів металевим совком, за обставин та в спосіб вказаних ОСОБА_43 в ході проведення за її участю слідчого експерименту від 04.11.2017, а саме при нанесенні ударів під час того, як потерпіла утримувала двері комори, не пропускаючи ОСОБА_4 ;

- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи №1 від 01.03.2018, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу (над твердою мозковою оболонкою) в правій скронево-тім`яній ділянці об`ємом 95 мл, зі стисненням та зміщенням речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу (під м`якими мозковими оболонками) в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та базальній поверхнях, з тотальним крововиливом у правий скроневий м`яз. Крім того, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців - в лобній ділянці справа, правої брови та шкіри верхньої повіки правого ока один розмірами 6,5x5 см, в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці один розмірами 1,8x1,8 см, по задньому краю лівої вушної раковини у верхній та середній третинах один розмірами 4,3x0,7 см, в ділянці спинки носа один розмірам; поверхнею раною в ділянці спинки носа зліва розмірами 0,8x0,2 см, одного крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва розмірами 3,5x2,5 см; поверхневих ран - однієї на шкірі верхньої губи зліва розмірами 1,6x0,3 см, однієї в ділянці підборіддя в лінії розмірами 2x0,3 см; саден - двох на заднє-внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, одного на внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя розмірами від 0,3x1 см до 0,6x2,2 см, восьми на зовнішній поверхні середньої третини правого стегна розмірами від 4x0,2 см до 12x0,3 см, двох на передній поверхні лівого колінного суглобу розмірами 1x0,4 см та 1,5x0,5 см. При судово-гістологічній експертизі (висновок експерта №19 від 01.02.2018р.) виявлений забій речовини головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу в правій скронево-тім?яній ділянці об`ємом 95 мл, субарахноїдального крововиливу в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на обох поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та по базальній забою речовини головного мозку, з тотальним крововиливом у правий скроневий м?яз, могла утворитись від не менше однієї прямої травмуючої дії тупого твердого предмету як від удару, так і при співударі до такого. Враховуючи відсутність на шкірі правої скроневої ділянки осаднень та ран і враховуючи лінійно-звивистий характер перелому лускатої частини правої скроневої кістки, можна говорити, що травмуючим предметом міг бути предмет із широкою контактуючою поверхнею.

Закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу в правій скронево-тім?яній ділянці об`ємом 95 мл, субарахноїдального крововиливу в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на обох поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та по базальній поверхнях, забою речовини головного мозку, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді тотального крововиливу у правий скроневий м`яз, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння, в своєму клінічному перебігу ускладнились стисненням, зміщенням та набряком речовини головного мозку, які і є безпосередньою причиною смерті, а тому в даному випадку мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті.

Тілесні ушкодження: синці - в лобній ділянці справа, правої брови та шкірі верхньої повіки правого ока, в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці, по задньому краю вушної раковини, в ділянці спинки носа із поверхневою раною в ділянці спинки носа зліва, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи зліва, поверхневі рани на шкірі верхньої губи зліва та в ділянці підборіддя по серединній лінії, садна на заднє-внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на зовнішній поверхні середньої третини правого стегна, на передній поверхні лівого колінного суглобу, в сукупності і кожне окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які у живої людини мають незначні скороминущі наслідки, в даному випадку не мають причинного зв`язку із настанням смерті.

Враховуючи колір синців та крововиливів, стан поверхні ран та саден, можна говорити, що усі тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли утворитись незадовго до настання смерті. При судово-гістологічній експертизі (висновок № 19 від 01.02.2018р.) в трьох препаратах головного мозку виявлені субарахноїдальні крововиливи із переважно гемолізованих еритроцитів з дифузною слабовираженою клітинною інфільтрацією, в правому скроневому м`язі виявлено крововилив із частково гемолізованих еритроцитів, з поодинокими лейкоцитами в товщі, частина м`язових волокон були некротизовані із втратою поперечної посмугованості. Враховуючи вищевказані дані судово-гістологічної експертизи, характер закритої черепно-мозкової травми, можна говорити, що закрита черепно-мозкова травма могла утворитись одномоментно та від моменту заподіяння її до моменту настання смерті ОСОБА_10 могло пройти не більше 1-3 годин. Усі інші тілесні ушкодження, які не мають причинного зв`язку із настанням смерті ОСОБА_44 не могли виникнути одномоментно, але могли утворитись в короткий проміжок часу.

Закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу в правій скронево-тім`яній ділянці об`ємом 95 мл, субарахноїдального крововиливу в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на обох поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та по базальній поверхнях, забою речовини головного мозку, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді тотального крововиливу у правий скроневий м?яз у ОСОБА_10 в даному випадку могла утворитись як від дії плоскої частини металевого совка, який був виявлений при огляді місця події 09.07.2017р., та мав розміри 17 см у довжину та 11 см у ширину, так і при співударі правою скроневою частиною голови об поверхню стіни чи підвіконня на стіні, за обставин, вказаних свідком ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участі 24.10.2017р., коли, з його слів він з силою штовхнув, навіть дещо підкинув потерпілу до стіни. Утворення закритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_10 при падінні з висоти власного зросту без надання тілу прискорення сторонніми особами малоймовірне. Оскільки на м`яких тканинах правої скроневої ділянки та в ділянці правої скроневої кістки не відобразилось індивідуальних особливостей тупого твердого предмету, тому неможливо достовірно встановити його форму, розміри, масу та інші характеристики, окрім вищевказаних.

Враховуючи характер закритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу в правій скронево-тім`яній ділянці об`ємом 95 мл, зі стисненням та зміщенням речовини головного мозку, субарахноїдального крововиливу в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на обох поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та по базальній поверхнях, із забоєм речовини головного мозку, можна вважати, що відразу після її заподіяння потерпіла могла короткочасно втратити свідомість, а після її можливого відновлення могла самостійно пересуватись (ходити) до погіршення її стану здоров`я, в зв`язку зі збільшенням об`єму епідуральної гематоми, з наступною втратою свідомості. Від моменту заподіяння закритої черепно-мозкової травми гр. ОСОБА_10 до моменту настання її смерті могло пройти не більше 1-3 годин.

Враховуючи характер трупних змін, описаний лікарем судово-медичним експертом при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 , а саме: рівномірне охолодження трупа, відсутність трупного заклякання, відсутність зміни кольору трупних плям при натисканні на них пальцем, можна говорити, що від моменту смерті до судово-медичного дослідження трупа 09.07.2017р. могло пройти не менше 36-48 годин.

Враховуючи характер закритої черепно-мозкової травми ОСОБА_10 , не виключається, що при своєчасному наданні спеціалізованої медичної допомоги, а саме при проведенні оперативного втручання по видаленню епідуральної гематоми, можна було врятувати життя потерпілої.

- даними висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №175 від 22.12.2018, згідно якого закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу в правій скронево-тім`яній ділянці об`ємом 95 мл, субарахноїдального крововиливу в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на обох поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та по базальній поверхнях, забою речовини головного мозку, з тотальним крововиливом у правий скроневий м`яз, могла утворитись від не менше однієї значної по силі прямої травмуючої дії тупого твердого предмету як від удару, так і при співударі до такого. При цьому основний напрямок дії травмуючого предмету мав бути справа наліво відносно вертикальної вісі тіла потерпілої.

Травмуючі предмети в залежності від розмірів розділяються на обмежені, необмежені (широкі) та подовженні. Під обмеженими слід розуміти ті предмети, у яких травмуюча частина не виходить за межі контакту по двох віссям симетрії, під необмеженими (широкими) слід розуміти такі предмети, у яких травмуюча частина виходить за межі контакту по двох віссям симетрії. До обмежених предметів відносяться предмети з контактною плоскою травмуючою частиною 10-16 см2. Від дії тупих твердих обмежених предметів в ділянку волосяної частини голови утворюються дірчасті та вдавлені переломи кісток склепіння черепа. При цьому на м`яких тканинах голови зачасту утворюються рани. При ударі тупим твердим предметом із широкою травмуючою поверхнею чи ударі об таку поверхню можуть утворюватися як лінійні переломи, так і одиночні та множинні тріщини, які призводять до виникнення фрагментарно-скалкових переломів. Діюча частина предметів з плоскою переважаючою поверхнею більша ділянки співудару предмета з тілом та по ушкодженням від таких предметів неможливо встановити властивості, особливо краю ударної поверхні, так як він знаходиться поза ділянкою співудару. Ушкодження від дії предметів з плоскою обмеженою поверхнею (при перпендикулярній дії) повністю або частково відображають форму діючої поверхні і властивості її краю.

Враховуючи відсутність на шкірі правої скроневої ділянки осаднень та ран і враховуючи лінійно-звивистий характер перелому лускатої частини правої скроневої кістки, можна говорити, що травмуючим предметом, від дії якого утворилась вища вказана закрита черепно-мозкова травма, міг бути предмет із широкою контактуючою поверхнею.

Закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, епідурального крововиливу в правій скронево-тім`яній ділянці об`ємом 95 мл, субарахноїдального крововиливу в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку, крапчасто-плямистих субарахноїдальних крововиливів на обох поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та по базальній поверхнях, забою речовини головного мозку, з місцем прикладання травмуючої сили у вигляді тотального крововиливу у правий скроневий м`яз, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння, в своєму клінічному перебігу ускладнились стисненням, зміщенням та набряком речовини головного мозку, які і явились безпосередньою причиною смерті, а тому в даному випадку мають прямий причинний зв`язок із настанням смерті.

Крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій та правій надбрівних ділянках, синці - один в лобній ділянці справа, правої брови та шкіри верхньої повіки правого ока, один в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці, один по задньому краю лівої вушної раковини у верхній та середній третинах, один в ділянці спинки носа із поверхнею раною в ділянці спинки носа зліва, один крововилив на слизовій оболонці верхньої губи зліва, поверхневі рани - одна на шкірі верхньої губи зліва, одна в ділянці підборіддя по серединній лінії могли утворитись від не менше шести незначних по силі травмуючих дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею. Утворення їх внаслідок падіння, окрім синця по задньому краю лівої вушної раковини у верхній та середній третинах, не виключається.

Два садна на заднє-внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, одне садно на внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, вісім саден на зовнішній поверхні середньої третини правого стегна, два садна на передній поверхні лівого колінного суглобу могли утворитись від незначної по силі дії тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли по дотичній до травмованих ділянок тіла потерпілої по механізму тертя або при падінні та ударі до тупих твердих предметів з послідуючим зміщенням відносно них.

Тілесні ушкодження: крововиливи на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій та правій надбрівних ділянках, синці - в лобній ділянці справа, правої брови та шкірі верхньої повіки правого ока, в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці, по задньому краю лівої вушної раковини, в ділянці спинки носа із поверхневою раною в ділянці спинки носа зліва, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи зліва, поверхневі рани на шкірі верхньої губи зліва та в ділянці підборіддя по серединній лінії, садна на заднє-внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на зовнішній поверхні середньої третини правого стегна, на передній поверхні лівого колінного суглобу, в сукупності і кожне окремо мають ознаки легких тілесних ушкоджень, які у живої людини мають незначні скороминущі наслідки, в даному випадку не мають причинного зв`язку із настанням смерті.

Черепно-мозкова травма - сукупність ушкоджень м`яких тканин голови, черепа, оболонок і тканин головного мозку. Особливістю травм голови, що відрізняє їх від ушкоджень других частин тіла, є те, що ушкодження та крововиливи, які виникають в порожнині черепа не завжди обмежуються місцем прикладання сили. Місце прикладання сили - це ділянка поверхні голови, з якою в момент удару контактує травмуюча поверхня травмуючого предмету. Місце прикладання сили співпадає з межами забійних ран і осадненнями, шо їх обмежують, межами крововиливів і саден, межами вдавлених і дірчастих переломів. Зона удару - це об`ємна ділянка, що включає в себе ушкодження м`яких тканин голови, кісток черепа, оболонок і тканин головного мозку, які співпадають з місцем прикладання сили. У більшості випадків максимальна поперечна площа зони удару більше площі місця прикладання сили.

Первинними морфологічними проявами черепно-мозкової травми є структурні порушення цілісності тканин голови (м`яких тканин голови та обличчя, кісток черепі, речовини та оболонок головного мозку, судин і нервів) та наявність внутрішньочерепних крововиливів - над та під оболонкових і у речовині головного мозку.

Таким чином, в результаті дії тупого твердого предмету на голову ОСОБА_10 в місці прикладання травмуючої сили в правій скроневій ділянці утворився тотальний крововилив у правий скроневий м`яз. В результаті дії цього ж тупого твердого предмету в зоні удару утворилися: лінійно-звивистий перелом лускатої частини правої скроневої кістки, забій речовини головного мозку, субарахноїдальний крововилив в ділянці правої скроневої частки та в ділянці довгастого мозку. Крім того, в зоні удару, а саме в місці перелому, виникло ушкодження внутрішньокісткових вен. Кровотеча з цих вен над твердою мозковою оболонкою спричинила утворення епідуральної гематоми в правій скронево-тім`яній ділянці, яка без надання медичної допомоги збільшувалася з часом до 95 мл, що спричинило стиснення, зміщення та набряк речовини головного мозку, які і є безпосередньою причиною смерті. Крапчасто-плямисті субарахноїдальні крововиливи на поверхнях обох півкуль головного мозку по конвекситальній та базальній поверхнях могли розвинутись як в момент дії травмуючого предмету, так і вторинно, як наслідок набряку речовин головного мозку.

Враховуючи відсутність на шкірі правої скроневої ділянки осаднень та ран, враховуючи лінійно-звивистий характер перелому лускатої частини правої скроневої кістки, можна говорити, що травмуючим предметом міг бути предмет із широкою контактуючою поверхнею. Оскільки на м`яких тканинах правої скроневої ділянки та в ділянці правої скроневої кістки не відобразилось індивідуальних особливостей тупого твердого предмету, тому неможливо достовірно встановити його форму, розміри, масу та інші характеристики, окрім вище вказаних.

Як вже було вказано в у висновку експерта №1 від 01.03.2018р., закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 в даному випадку могла утворитись як від дії плоскої частини металевого совка, який був виявлений на місці події при огляді місця події 09.07.2017р., та мав розміри 17 см у довжину та 11 см у ширину та при співударі правою скроневою частиною голови об поверхню стіни чи підвіконня на стіні, за обставин, вказаних свідком ОСОБА_5 про те, що він з силою штовхнув, навіть дещо підкинув потерпілу.

Специфічних та характерних ознак в тілесних ушкодженнях, що характеризують закриту черепно-мозкову травму у ОСОБА_10 , які б свідчили лише про удар по голові тупим твердим предметом, чи лише про співудар головою об тупий твердий предмет, не відобразилось.

Згідно даних висновку експерта №148 від 18.08.2017р. при судово-цитологічному дослідженні металевого господарського совка, вилученого в ході додаткового огляду місця події, сліди крові та епітеліальні клітини не знайдені. Відсутність слідів крові та епітеліальних клітин на металевому господарському совку, вилученому при додатковому огляді місця події 09.07.2017р., не виключає можливості нанесення ним удару по голові ОСОБА_10 , оскільки в правій скроневій ділянці голови потерпілої ушкоджень, які б супроводжувались кровотечею, а саме ран та саден не виявлено, крім того, ця ділянка голови вкрита волоссям.

Утворення вище вказаної черепно-мозкової травми у ОСОБА_10 , з урахуванням характеру та розташування перелому правої скроневої кістки, від удару совком зверху вниз неможливе, оскільки удар по голові мав наноситись по основному напрямку травмуючого предмету справа наліво.

Утворення крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій та правій надбрівних ділянках, синців - в лобній ділянці справа, правої брови та шкіри верхньої повіки правого ока, в лобній ділянці зліва та надбрівній ділянці, по задньому краю лівої вушної раковини у верхній та середній третинах, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, поверхневої рани на шкірі верхньої губи зліва від удару кулаками рук сторонньої особи не виключається.

Утворення синця в ділянці спинки носа із поверхнею раною в ділянці спинки носа зліва, поверхневої рани в ділянці підборіддя по серединній лінії, саден на заднє-

внутрішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, на внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, на зовнішній поверхні середньої третини правого стегна, на передній поверхні лівого колінного суглобу від удару кулаками рук сторонньої особи виключається;

- роз?ясненнями експерта ОСОБА_45 , яка в судовому засіданні пояснила, що є завідувачем відділу комісійних судово-медичних експертиз Хмельницького обласного бюро СМЕ, стаж роботи з 1998 року. Була доповідачем під час проведення комісійної та додаткової комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_10 , свої висновки №1 та №175 підтримала. Роз?яснила, що в місці лінійно-звивистого перелому за рахунок ушкоджень вен мозку утворилася епідуральна гематома, яка потягла за собою стиснення, зміщення та набряк речовини головного мозку, від якого настала смерть потерпілої. Лінійно-звивистий перелом - це непряма лінія, що характерно для предмету з широкою травмуючою поверхнею. В тілесних ушкодженнях, що виявлені у потерпілої не відобразились специфічні ознаки та індивідуальні метрично-конструктивні характеристики травмуючих предметів. Під параметри предмету із широкою травмуючою поверхнею підпадає як совок, його плоска частина, так і поверхня стіни, оскільки вони виходять за межі ділянки з якою контактують (права скроня голови), а тому тілесне ушкодження, від якого настала смерть потерпілої могло утворитися як від удару совком, так і від співудару об стіну. Ймовірніше це міг бути щонайменше один боковий удар з достатнім прикладанням сили, перпендикулярно, якщо потерпіла не крутила головою в цей момент. Черепно-мозкова травма не супроводжується носовою кровотечею, яка могла виникнути в потерпілої від удару. Садна на зовнішній поверхні правого стегна утворилися від ударів (тертя) тупого твердого предмету з жорсткою поверхнею або внаслідок падіння. При забої головного мозку людина втрачає свідомість чи відчуває запаморочення, і в залежності від індивідуальних особливостей організму може прийти до свідомості до моменту набряку і стиснення головного мозку. В даному випадку згідно гістологічного дослідження потерпіла могла ще жити 1-3 години, з короткочасною втратою свідомості, протягом яких вчиняти певні дії. Перелом скроневої кістки від падіння без прискорення малоймовірний. Інші тілесні ушкодження на голові могли утворитись від не менше шести незначних по силі травмуючих дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею.

Враховуючи те, що вказані судово-медичні експертизи проводилися кваліфікованими фахівцями в судово-медичній галузі, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності цих висновків суд не вбачає.

- даними протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 , стенограмою та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 09.07.2017, під час якого він добровільно і детально продемонстрував на статистові механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а також вказав на їх кількість, показав їх локалізацію. Зокрема, що зять ОСОБА_5 вибив двері з веранди в коридор, які ОСОБА_10 закрила з середини на гачок та обвинувачені зайшли на кухню, де перебувала потерпіла, при цьому ОСОБА_4 тримала у руці совок, який знайшла у веранді та яким декілька разів його вдарила; бачив як на кухні ОСОБА_4 махала совком зверху-вниз та з правого боку двічі вдарила ОСОБА_10 у верхню праву частину голови цим совком, совок скользив, бо ОСОБА_4 нижча, ніж потерпіла. Потім він вийшов з будинку, а коли повернувся, то наказав обвинуваченим залишити будинок;

- даними протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_5 , стенограмою та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 09.07.2017, під час якого він добровільно показав на статистові механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а також вказав на їх кількість, показав їх локалізацію. Зокрема, як відірвав ручку від вхідних дверей, після чого їм відчинив двері ОСОБА_11 та першою до хати увійшла ОСОБА_4 , яка була агресивною. Далі вона знайшла совок у веранді, яким декілька разів вдарила свого чоловіка та зайшла далі з совком у кухню, чув крики потерпілої та характерні звуки побиття. Через привідкриті двері бачив ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в коморі, показав їх розташування, показав як в коморі ОСОБА_24 робила совком махові рухи та тричі вдарила совком зверху по ОСОБА_15 , куди саме не роздивився. Далі зайшов у комору, розборонивши їх, утримуючи потерпілу за шию, після того, як потерпіла його нецензурно обізвала, на що він сильно штовхнув її та вона вдарилася правим боком голови об стіну. Потім вийшов з будинку, а коли повернувся меблі були перекинуті, потерпіла була на кухні з обвинуваченою, яка стояла на колінах, а теща тримала її за волосся. Потім знову вийшов, а коли повернувся, то потерпіла лежала на підлозі в дверному проході з коридору до кухні та теща давала їй рушника. Також вказав на те, що за деякий час до події він з ОСОБА_4 вночі приходили до будинку потерпілої, щоб вистежити у неї тестя, але тоді просидівши декілька годин, не наважилися увійти;

- даними протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_5 , стенограмою та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 24.10.2017, під час якого він показав, як зайшов на кухню будинку, коли почув звук битого скла, бачив, як ОСОБА_4 тримала совок у правій руці та показав, як саме вона розмахувала ним за дверима комори, де знаходилася потерпіла. Після чого ОСОБА_4 зайшла до комори та шарпалася з потерпілою. Продемонстрував, як сильно штовхнув потерпілу обома руками в грудну клітину і вона вдарилася правою скронею об стіну та присіла. Показав місце, де вдарилася головою потерпіла - нижня права частина підвіконня, що на стіні ліворуч від входу комори. Потім бачив носову кровотечу у потерпілої, яка лежала на підлозі між коридором та кухнею. Під час слідчого експерименту в результаті вимірювань встановлено, що нижній край підвіконня, яке знаходиться на стіні ліворуч від вхідних дверей знаходиться на висоті 156 см від підлоги комори. Підвіконня дерев`яне вмуроване у стіну, яка оброблена вапном, краї підвіконня тверді. Висота вікна становить 44 см, ширина вікна, від стіни біля вхідних дверей становить 87 см. За вхідними дверима до комори, під стіною зліва, встановлена дерев`яна драбина, шириною 46 см, нижній кінець драбини знаходиться на бетонованій підлозі на відстані 80 см від стіни навпроти вхідних дверей. На висоті 1,3 м від підлоги, відстань від драбини до стіни навпроти вхідних дверей становить 113 см. Дерев`яна полиця, що навпроти вхідних дверей до комори, прилягає до стіни, шириною 150 см. Відстань від стіни ліворуч до полиці складає 33 см, ширина полиць становить 41 см, висота від підлоги становить 138 см. Висота між нижньою та верхньою полицею - 60 см. На вікні, підвіконні, на стіні біля вікна, драбині видимих слідів схожих до слідів утворених кров`ю не виявлено. Розмір приміщення комори становить 178 см х 249 см;

- даними протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_4 , стенограмою та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом від 04.11.2017, під час якого вона за участю захисника показала, що 10-15 хвилин стукала у вікна та двері будинку потерпілої, після чого зять відірвав ручку вхідних дверей, після чого двері відчинив її чоловік та не хотів її пускати, але вона його штовхнула та зайшла у веранду, звідти в коридор, звідки побачила, що потерпіла на кухні. На кухні між ними виникла сварка щодо подружньої зради. Потерпіла обзивала її, виганяла та виштовхувала з будинку. Показала на статистові, як шарпала потерпілу та била її руками у відповідь. Після чого потерпіла її злякалася та втекла у комору, де підпирала двері, продовжувала її обзивати. Далі вона побачила біля груби в кухні металевий совок, показала як просунула праву руку в комору і стала ним розмахувати хаотично зверху вниз. Далі вона відкрила двері та зайшла у комору до потерпілої, тримаючи совок у руці, там вони продовжили штовхатися. Зайшов зять в комору та почав їх розбороняти, але потерпіла почала його обзивати і показала, як він штовхнув потерпілу об стіну в лівий бік від дверей. В цей час вона вийшла з совком на кухню до чоловіка, де вдарила його совком. Після того, як чоловіки вийшли з кухні, а потерпіла продовжувала її обзивати з комори, вона перекинула пральну машину та кухонний стіл. Показала, як вона шарпнула потерпілу, коли та вийшла з комори на кухню, і як потерпіла стала на коліна. Бачила носову кровотечу у потерпілої, дала їй рушника;

- даними протоколу огляду речового доказу від 04.09.2017, відповідно до якого оглянуто CD-R диск з інформацією про вхідні та вхідні дзвінки, із значенням ретрансляційних антен, у зоні покриття яких виходили обвинувачені.

При цьому, суд відхиляє показання свідка ОСОБА_11 про те, що він не бачив завдання обвинуваченою ударів совком для потерпілої, а на слідчому експерименті повідомив неправду щодо побиття совком ОСОБА_10 , оскільки суд вважає, що такі показання свідок надав, щоб поліпшити становище обвинуваченої ОСОБА_4 з якою він на даний час примирився та проживає разом однією сім?єю.

Суд не враховує висновки експерта №190 від 23.08.2017 та додаткового висновку експерта № 346 від 21.11.2017р. в тій частині, що тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом лускатої частини правої скроневої кістки, крововиливом над твердою мозковою оболонкою правої скронево-тім?яної ділянки, зі здавленням та зміщенням головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки правої скроневої частки, довгастого мозку та обох великих півкуль мозку, крововиливами в правий скроневий м`яз, підшкірними крововиливами на поверхні лоба справа, правої очниці, лоба зліва, лівої вушної раковини, синцем на слизовій оболонці верхньої губи, синцем та поверхневою раною в ділянці спинки носа, поверхневою раною в ділянці підборіддя виникли від, щонайменше, семи ударних травмуючих дій тупих твердих предметів (предмета) з обмеженими та переважаючими травмуючими поверхнями незадовго до настання смерті, могли виникнути внаслідок ударів різними поверхнями металевого господарського совка.

Такі висновки експерта ОСОБА_46 є неповними та не конкретизованими, у зв?язку з чим у кримінальному провадженні проводилася комісійна судово-медична експертиза, яка надала суду детальний висновок та розмежувала механізм утворення кожного тілесного ушкодження потерпілої.

Так, закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійно-звивистого перелому лускатої частини правої скроневої кістки, від якої настала смерть потерпілої могла утворитись від не менше однієї прямої травмуючої дії тупого твердого предмету як від удару, так і при співударі до такого. Враховуючи відсутність на шкірі правої скроневої ділянки осаднень та ран і враховуючи лінійно-звивистий характер перелому лускатої частини правої скроневої кістки, можна говорити, що травмуючим предметом міг бути предмет із широкою контактуючою поверхнею - плоска частина совка або поверхня стіни.

Інші тілесні ушкодження на голові могли утворитись від не менше шести незначних по силі травмуючих дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, зокрема від ударів кулаками.

Висновки комісійної судово-медичної експертизи узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, а також з показаннями свідка ОСОБА_11 , які він надав під час слідчого експерименту про те, що бачив, що ОСОБА_4 завдавала удари совком по голові потерпілої та показав механізм їх спричинення; показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , які він надав під час слідчого експерименту про те, що бачив, що ОСОБА_4 завдавала потерпілій удари совком, а також сам показав, як штовхнув із силою потерпілу об стіну в коморі та продемонстрував механізм спричинення тілесних ушкоджень.

Оскільки належними та допустимими доказами не доводиться спричинення потерпілій саме 7-ми ударів по голові господарським совком, а висновками комісійної судово-медичної експертизи підтверджена закрита-черепно мозкова травма внаслідок щонайменше однієї прямої травмуючої дії тупого твердого предмету з широкою контактуючою поверхнею, а інші тілесні ушкодження на обличчі та голові утворитись від не менше шести незначних по силі травмуючих дій тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, з врахуванням показань свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_5 про завдання потерпілій декількох ударів совком по голові, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4 посилання про умисне завдання нею потерпілій 7-ми ударів господарським металевим совком в праву ділянку голови останньої та вважає, що обвинувачення доведено в частині умисного завдання ОСОБА_4 потерпілій декількох ударів господарським металевим совком в праву ділянку голови останньої, що не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_4 .

4. Мотиви відхилення доводів сторони захисту.

За змістом кримінального процесуального закону при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать «за» чи «проти» тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не завдавала ударів металевим совком по голові потерпілої, а лише махала ним через двері комори, виконуючи махові рухи тільки вверх-вниз, а в коморі була притиснута потерпілою до лутки дверей та удари совком не завдавала, тримаючи його в правій руці, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які вони надавали під час слідчого експерименту, ще до проведення медичної експертизи, в тій частині, що бачили на кухні та в коморі будинку спричинення обвинуваченою декількох ударів металевим совком по голові потерпілої та продемонстрували механізм їх спричинення.

Крім того, сама обвинувачена під час судового розгляду та на слідчому експерименті вказувала на те, що виконуючи хаотичні махові рухи совком за дверима не бачила, чи завдавала тілесних ушкоджень потерпілій, а зайшовши до приміщення комори, металевий совок з рук не випускала, деякий час перебувала в коморі наодинці з потерпілою. Її показання про те, що потерпіла перебувала в коморі, утримуючи двері обличчям до дверей, тобто лівою частиною голови до неї і, що вона не завдавала бокового удару совком, суд оцінює критично, та враховуючи висновки судово-медичної експертизи трупа потерпілої, в т.ч. щодо виявлених восьми саден на зовнішній поверхні правого стегна, не виключена можливість зміни положення потерпілої під час утримування дверей комори, зокрема перебування спиною чи лівим боком до дверей, тобто повернутою до обвинуваченої правою частиною голови, де була виявлена смертельна травма.

З огляду на вказане, суд розцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 в частині невизнання умисного заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій металевим совком як спосіб захисту та намір пом`якшити покарання за скоєне.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не штовхав потерпілу, внаслідок чого вона вдарилася правою частиною головою об поверхню стіни в коморі, оскільки такі показання суперечать висновкам комісійної судово-медичної експертизи в тій частині, що закрита черепно-мозкова травма потерпілої могла утворитись від не менше однієї прямої травмуючої дії тупого твердого предмету з широкою контактуючою поверхнею як від удару, так і при співударі до такого, а також його власним показанням під час проведення двох слідчих експериментів з ним ще до проведення комісійної судово-медичної експертизи, де він детально відтворив обставини побиття потерпілої, зокрема як у відповідь на образи штовхнув її об стіну, прикладаючи силу.

В силу положень ст. 97 КПК України не є показаннями з чужих слів показання свідків ОСОБА_47 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 про те, як саме ОСОБА_5 побив потерпілу, оскільки зазначені свідки особисто сприймали висловлювання обвинуваченого, надані ним наступного дня після події за місцем його проживання, що узгоджується з показаннями ОСОБА_5 , наданими ним під час слідчих експериментів.

Відповідно до ст. 240 КПК з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, до участі в якому можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Після проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Як убачається з матеріалів цього кримінального провадження, на наступний день після виявлення вчинення злочину, було проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_5 , двох понятих та спеціаліста, за результатами якого складено відповідний протокол від 09.07.2017 року, який був підписаний всіма учасниками, в тому числі і ОСОБА_5 , без будь-яких зауважень.

Згідно з протоколом слідчого експерименту, метою цієї слідчої дії було встановлення і відтворення обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , характеру, локалізації і механізму їх спричинення. При цьому з відеозапису слідчого експерименту, проведеного на місці вчинення кримінального правопорушення вбачається, що ОСОБА_5 за власною волею продемонстрував і показав відомі йому обставини заподіяння ударів ОСОБА_10 , зауважень, заперечень до протоколу слідчого експерименту не мав.

З метою уточнити надані показання ОСОБА_5 , з його згоди з ним був проведений ще один слідчий експеримент 24.10.2017р., де він деталізував свою роль та роль ОСОБА_4 , продемонструвавши механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили, що слідчий у будь-якій формі примушував його до надання вигідних для версії досудового розслідування показань під час відтворення обставин події.

Так, пунктом 6 частини другої статті 87 КПК передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод діяння з отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_5 , викладаючи власну версію щодо обставин події, твердив про відсутність своєї винуватості у її наслідках. Такі його твердження слідчий, відповідно до вимог частини другої статті 9 КПК, зобов`язаний був всебічно, повно і неупереджено дослідити та у разі їх підтвердження прийняти відповідне процесуальне рішення. Саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_11 відомостей щодо обставин події були проведені слідчі експерименти з ОСОБА_5 09.07.2017 та 24.10.2017. Їх проведенню передувало роз`яснення ОСОБА_5 права не свідчити проти себе і відмовитися давати показання, що можуть стати підставою для підозри чи обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, а також попередження його про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується даними протоколів вказаної слідчої дії від 09.07.2017 та від 24.10.2017.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні вказаних слідчих експериментів, які проводилися із застосуванням відеозапису, слідчим були вчинені діяння, якими були б порушені права чи свободи ОСОБА_5 , або слідчий у будь-якій формі примушував би його до визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень. Не було у слідчого й достатніх даних вважати, що надалі ОСОБА_5 буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим. Тільки після отримання висновку комісійної судово-медичної експертизи, відповідно до якої надані ОСОБА_5 відомості щодо обставин події визнані спроможними та здобуття інших доказів обвинувачення, йому було оголошено про підозру - 23.07.2019.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що станом на 24.10.2017 ОСОБА_5 фактично перебував у статусі підозрюваного є безпідставними.

Крім того, в основу обвинувачення ОСОБА_5 покладені не лише його показання, надані ним в якості свідка під час слідчих експериментів з ним.

Вказані обставини свідчать про відсутність істотного порушення прав та свобод ОСОБА_5 та інших істотних порушень норм КПК України, а відтак суд вважає, що підстав для визнання недопустимими протоколів проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 09.07.2017 р. та від 24.10.2017р. та відповідних висновків судово-медичних експертиз, як про це просив захисник ОСОБА_7 , не має.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 лише під час проведення слідчого експерименту з нею 04.11.2017, вказала на причетність ОСОБА_5 до заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, відсутні підстави стверджувати, як про це наголошує обвинувачений та його захисник ОСОБА_7 , про вчинення тиску на ОСОБА_5 під час проведення слідчих експериментів 09.07. та 24.10.2017 з боку обвинуваченої та її родини.

Крім того, відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах справи від 17.01.2019 року (Т. 1, а. 194) він повністю підтримав показання, надані ним під час слідчого експерименту в липні 2017 року.

Щодо твердження захисника ОСОБА_6 про те, що стороною обвинувачення не встановлено предмету, яким нанесено потерпілій ОСОБА_10 черепно-мозкову травму, від якої настала смерть та невиявлення металу в місці травми, шляхом проведення контактограми, суд зазначає таке.

Як слідує з висновків комісійної та додаткової комісійної судово-медичної експертизи, які у судовому засіданні підтримав та роз?яснив судовий експерт, закрита черепно-мозкова травма потерпілої могла утворитись від не менше однієї прямої травмуючої дії тупого твердого предмету як від удару, так і при співударі до такого. Враховуючи, що в тілесних ушкодженнях, що виявлені у потерпілої не відобразились специфічні ознаки та індивідуальні метрично-конструктивні характеристики травмуючих предметів, відсутність на шкірі правої скроневої ділянки осаднень та ран і враховуючи лінійно-звивистий характер перелому лускатої частини правої скроневої кістки, травмуючим предметом міг бути предмет із широкою контактуючою поверхнею - плоска частина совка або поверхня стіни.

Відсутність слідів крові та епітеліальних клітин на металевому господарському совку не виключає можливості нанесення ним удару по голові ОСОБА_10 , оскільки в правій скроневій ділянці голови потерпілої ушкоджень, які б супроводжувались кровотечею, а саме ран та саден не виявлено, крім того, ця ділянка голови вкрита волоссям.

З огляду на викладене, твердження захисника про те, що частинки металу мали би обов?язково залишитися на м`яких тканинах (шкірі) та волоссі потерпілої в місці спричинення травми металевим совком, оскільки удар мав би бути дуже великої сили, не менше 180 кг, є ніщо іншим, як припущенням.

Щодо кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 121 КК України, яку заперечує сторона захисту, то згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій (в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю).

Статтею 28 КК України визначено, що злочин визнається таким, що вчинений групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

З аналізу вказаної статті, вбачається, що співучасники повинні діяти спільно, спиратися у своїх діях один на одного, між їхніми діями має бути причинний зв`язок, їм належить усвідомлювати, що спільними діями вони вчиняють злочин, і бажати чи свідомо допускати настання суспільно небезпечних наслідків.

Злочин вважається таким, що вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Кваліфікуюча ознака «вчинення злочину групою осіб» охоплює як форму співучасті, визначену в ч. 1 ст. 28 КК, так і вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою (ч. 2 ст. 28 КК), організованою групою (ч. 3 ст. 28 КК) чи злочинною організацією (ч. 4 ст. 28 КК) (п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство»).

Домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутись у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір. Така позиція висловлювалась Верховним Судом неонаразово в постановах від 12.05.2022 справа № 706/778/18, від 01.02.2022 справа № 127/21958/20, від 07.10.2020 у справі № 589/2313/18.

Для кваліфікації дій кількох осіб за ч. 2 ст. 121 КК України, якщо тільки одним із заподіяних ударів було заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого настала смерть потерпілого, необхідно встановити, що у винних був єдиний умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і вони допомагали один одному.

Під час судового розгляду, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачені прибули до будинку потерпілої разом, проникли до будинку разом, пошкодили майно потерпілої разом, разом завдали потерпілій тілесних ушкоджень, допомагаючи одне одному.

Так, обвинувачені на автомобілі цілеспрямовано приїхали до будинку потерпілої саме для її побиття, тривалий час разом стукали у вікна та двері, вимагаючи від потерпілої відкрити їх, за мовчазної згоди ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_5 намагався відкрити вхідні двері із застосуванням фізичної сили, внаслідок чого пошкодив замок та відірвав дверну ручку. Після того, як їм відкрив двері ОСОБА_11 , попри те, що він не впускав їх, обвинувачені разом увійшли без дозволу потерпілої до її будинку. Щоб проникнути далі в середину приміщення, ОСОБА_5 вибив ногою двері з веранди в коридор, які були зачинені потерпілою на металевий гачок довжиною 45 см, який служив замикаючим пристроєм вхідних дверей у коридор будинку із внутрішньої сторони. На кухні та коморі будинку обвинувачена ОСОБА_4 завдала потерпілій численні удари кулаками по голові та тулубу, а також декілька ударів совком по голові.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_5 , розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , зробив свій внесок у вчинення спільного кримінального правопорушення - приєднався до побиття потерпілої та зайшов до комори, де обвинувачена била потерпілу совком та, допомагаючи обвинуваченій, з силою штовхнув потерпілу, внаслідок чого вона вдарилася правою скроневою ділянкою голови об стіну та тимчасово втратила свідомість, чим полегшив спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.

Не зупиняючись на вказаному, для досягнення єдиного злочинного результату, обвинувачена не припинила вчиняти щодо потерпілої активні протиправні дії та не залишила разом з ОСОБА_5 будинок. Натомість, обвинувачена перекинула меблі потерпілої на кухні та коли потерпіла вийшла з комори на кухню, продовжила її побиття, а саме з силою шарпнула її так, що потерпіла впала на коліна. Конфлікт був припинений лише після того, як обвинувачені побачили носову кровотечу в потерпілої та їм наказав вийти з будинку ОСОБА_11 .

Вказані обставини спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона намагалася припинити дії обвинуваченого ОСОБА_5 , відтягувала його від потерпілої, але не могла, та була проти його незаконних дій. Так, ОСОБА_4 , залишаючи потерпілу у такому стані, покинула будинок потерпілої разом з обвинуваченим ОСОБА_5 ; цього ж вечора чи до моменту виявлення трупа потерпілої не повідомила про вчинене поліції та не вчиняла будь-яких дій для забезпечення потерпілій медичної допомоги, при наданні якої життя потерпілої могли би врятувати.

Отже, обвинувачені діяли спільно, узгоджено, послідовно, допомагаючи одне одному з єдиним умислом на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, фактично по черзі завдали тілесні ушкодження для потерпілої, тобто таким чином, щоб позбавити останню за будь-якої можливості захистити себе.

З огляду на вищевикладене, відсутні підстави вважати про наявність в діях ОСОБА_5 ексцесу виконавця, оскільки у цьому кримінальному провадженні відсутні докази того, що він вийшов за межі домовленості з ОСОБА_4 щодо обсягу злочинних дій і вчинив більш тяжкий злочин або інший злочин, оскільки обвинувачені діяли спільно та узгоджено, зі спільним умислом, жоден із співвиконавців не залишив наміри вчинити злочин, не зупиняв іншого у реалізації злочинного умислу.

При цьому слід зазначити, що якби в коморі мав місце конфлікт лише між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою, як про це вказує ОСОБА_4 , то в такому разі, в обвинуваченого ОСОБА_5 мали б бути якісь видимі ураження на його тілі (подряпини, синці, садна чи ін.), які б свідчили про те, що потерпіла оборонялася від його дій, однак їх не встановлено та не виявлено.

За викладених вище обставин та враховуючи безлад у коморі, який свідчив про характер боротьби, у суду не виникає будь-яких сумнівів, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_10 , які призвели до смерті потерпілої були заподіяні спільно обома обвинуваченими - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 , їх кількість, характер, спосіб нанесення, знаряддя злочину, узгодженість та послідовність дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , причини припинення злочинних дій, поведінка винних і потерпілої, що передувала події, їх тривалі неприязні стосунки свідчать про наявність в обвинувачених спільного умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.

Крім того, сторонами захисту під час судового розгляду не подавалися докази, і в тому числі не ініціювалося їх отримання, у спосіб та у порядку передбаченому КПК України, які б спростовували або ставили під розумний сумнів сукупність доказів обвинувачення. Клопотання захисника ОСОБА_6 про призначення повторної комісійної комплексної судово-медичної експертизи та ексгумації трупа ОСОБА_10 судом розглянуто та обґрунтовано відмовлено у його задоволенні ухвалою суду від 18.01.2023. Також суд вживав всіх необхідних заходів для допиту експерта ОСОБА_48 , за клопотанням захисника ОСОБА_6 . У зв?язку з тим, що ОСОБА_49 звільнена з роботи 02.02.2022 та за станом здоров?я та похилим віком у судове засідання не з?являлася, суд відмовив захиснику в клопотанні про її повторний виклик для допиту як експерта.

Враховуючи те, що дії обвинувачених були спільні, узгоджені, удари в праву скронево-тім?яну ділянку голови потерпілої завдані, згідно висновку експертизи, з достатньо великою силою, загальну кількість виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, суд вважає, що обвинувачені однаковою мірою винуваті у спричиненні ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що призвели до настання її смерті.

Такі висновки суду узгоджуються із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи».

Враховуючи викладене, доводи захисника про відсутність у ОСОБА_4 умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій і необхідність кваліфікації її діянь виключно за наслідками, які настали від ударів руками конкретно ОСОБА_4 , суд вважає безпідставними.

Згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Стаття 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказування тих чи інших обставин злочину часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Згідно з судовою практикою ЄСПЛ, «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Надаючи оцінку обставинам кримінального провадження у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, спосіб, силу й локалізацію нанесення ударів потерпілій, їх кількість та негативні наслідки, які настали, суд дійшов висновку про умисний характер дій обвинувачених щодо заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, тому з урахуванням наслідків їхніх дій кваліфікація інкримінованого їм злочину за ч. 2 ст. 121 КК України є правильною.

Разом з тим, неправильною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 - за ч. 2 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи із застосуванням насильства, з огляду на таке.

За часом насильство, про яке йдеться у ч. 2 ст. 162 КК України, повинно застосовуватися під час незаконного проникнення у житло або інше володіння особи. У разі, коли насильство застосовується після того, як винний незаконно увійшов до житла чи до іншого володіння особи, його дії необхідно кваліфікувати за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та відповідної статті, що передбачає відповідальність за насильство за умови відсутності згоди володільця на входження у житло чи інше володіння особи.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 проник у будинок без застосування насильства щодо його власника ОСОБА_10 . Після проникнення обвинуваченого у будинок потерпілої, у приміщенні комори будинку потерпілій були нанесені тяжкі тілесні ушкодження за обставин, які викладені вище.

Суд відхиляє показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він заходив до будинку потерпілої лише, щоб припинити сварку та бійку між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , тобто, що його умисел був спрямований не на проникнення до житла, а на припинення кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений проник до будинку ще до початку конфлікту з потерпілою та під час його допиту в суді не вказав конкретні дії, які він вживав для припинення протиправних дій ОСОБА_4 та не пояснив причини, з яких він не зміг припинити кримінальне правопорушення з боку ОСОБА_4 .

Суд також не бере до уваги показання ОСОБА_5 про те, що він вибив двері веранди з коридору, коли побачив ОСОБА_11 з серпом в руці та злякався, оскільки вони суперечать показанням ОСОБА_11 , який під час слідчого експерименту вказав, що потерпіла зсередини закрила двері веранди на металевий гачок, який виявили на підлозі веранди під час огляду місця події 09.07.2017.

З огляду на вказане, суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 як спосіб захисту та намір пом`якшити покарання за скоєне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла.

При цьому, доводи захисника ОСОБА_7 про необхідність виправдання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України через відсутність заяви потерпілого ОСОБА_16 про вчинене кримінальне правопорушення, судом відхиляються.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо певної категорії кримінальних правопорушень, в тому числі ч. 1 ст. 162 КК України.

Закриття судом кримінального провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого судом, не виправдовує легітимних очікувань особи, яка зазнала шкоди і не узгоджується із завданнями кримінального судочинства.

Відмова держави від кримінального переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого кримінального-караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено обвинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного, а особу, якій завдано шкоду, поставить у становище правової незахищеності і створить умови для повторної віктимізації.

Якщо потерпілий не подавав заяву про злочин, але до початку чи під час досудового розслідування і/або судового провадження за злочином публічного обвинувачення беззастережно висловився про необхідність застосування щодо винного кримінально-правових заходів примусу, відповідне волевиявлення, зафіксоване у процесуальних документах, є достатньою підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення після зміни кваліфікації злочину.

У разі перекваліфікації судом діяння на злочин приватного обвинувачення позиція потерпілого про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за злочин публічного обвинувачення не може прирівнюватися до відмови від приватного обвинувачення і не є підставою для закриття кримінального провадження, регламентованою пунктом сьомим частини першої статті 284 КПК.

Наведене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року (справа №288/1158/16-к, провадження №13-28кс19).

З огляду на те, що потерпілий ОСОБА_16 під час досудового розслідування та судового провадження беззастережно висловився про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 кримінально-правових заходів примусу, відповідне волевиявлення, зафіксоване, зокрема в протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_16 та його заявах від 02.07.2019р. та від 03.07.2019р., вказане є достатньою підставою для здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення після зміни кваліфікації кримінального правопорушення.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_4 в цій частині, то відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2022, яка набрала законної сили, постановлено звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв?язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження щодо неї за №0000665 закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Інші аргументи сторони захисту не є вагомими та не спростовують висновків суду.

5. Відомості, які характеризують особу обвинувачених та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_5 не судимий в силу ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Відповідно до досудових доповідей органу пробації, ризики вчинення повторних кримінальних правопорушень обвинуваченими оцінюються як середні, а ризики небезпеки для суспільства - високі.

6. Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 2 ст. 121 КК України, який є умисним тяжким, особу винних, які не розкаялися та шкоду не відшкодували, роль кожного зі співучасників злочину, ступінь участі кожного з них, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого щодо суворого покарання, досудові доповіді.

З огляду на викладене та враховуючи конкретні обставини справи, що обвинуваченими вчинено тяжкий злочин проти життя і здоров`я людини, внаслідок якого потерпілій заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння, що спричинило смерть потерпілої, що являє собою підвищену суспільну небезпечність, характер та спосіб його вчинення, поведінку обвинувачених після вчинення злочину, особу обвинувачених, їх ставлення до вчиненого та відсутність щирого каяття, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченим слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком, відомості про його особу та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, однак, враховуючи, що строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України на час ухвалення вироку закінчився, останній підлягає звільненню від покарання за цією нормою кримінального закону на підставі ст. 49 КК України.

7. Розгляд цивільного позову.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

Відповідно до вимог статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Як визначено ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, спричинена потерпілому ОСОБА_16 діями обвинувачених виразилася в емоційному переживанні, стресі, душевних стражданнях, порушенні звичайних життєвих зв`язків, створенні додаткових життєвих труднощів у зв`язку з втратою матері.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг та глибину фізичних і душевних страждань, яких зазнав потерпілий та переживає на даний час внаслідок невиправної втрати.

З огляду на викладене, враховуючи принцип справедливості, а також критерій розумної сатисфакції, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та визначає розмір завданої потерпілому моральної шкоди у розмірі 400 000 гривень, який є обґрунтованим, співмірним та достатнім для відновлення його стану та звичного образу життя, які слід стягнути з обвинувачених в рівних частинах - по 200 000 грн з кожного.

8 . Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинувачених підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи, по 395 грн. 48 коп. з кожного.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили обвинуваченим суд вирішив не обирати, враховуючи їх належну процесуальну поведінку під час розгляду справи та не обґрунтування прокурором наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 09.07.2017 по 10.07.2017, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільнивши його від призначеного покарання на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_16 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_16 моральну шкоду у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи по 395 грн. 48 коп. з кожного.

Речові докази, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області: рожевий махровий рушник, один слід взуття, поліетиленовий пакет білого кольору, марлевий відрізок зі змивами потожирової речовини, та аналогічний марлевий відрізок з контролем предмету носія - знищити; блузку з синтетичного матеріалу чорно-білого кольору та бриджі синього кольору з синтетичного матеріалу - повернути ОСОБА_4 ; гумові тапочки - повернути ОСОБА_5 ; металевий совок, що переданий до суду для огляду - повернути до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для передання потерпілому ОСОБА_16 ; CD-R диск з інформацією про вхідні та вхідні дзвінки, із значенням ретрансляційних антен - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.07.2017р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Вирок законної сили не набрав

З оригіналом згідно

Суддя Шепетівського міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду