Справа № 362/6772/15-к
Провадження № 1-кс/362/419/23
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява про відвід судді ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що наявні обставини, які викликають сумнів в упередженості судді при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України. Серед іншого у цій заяві зазначено, що 14.03.2023 суддя ОСОБА_6 начебто оголосив вирок по цій справі, хоча насправді вирок суду оголошений не був, оскільки про час та місце проголошення вироку учасники справи не повідомлялися, а вирок суду суддя відправив до ЄДРСР 14.03.2023 о 15:10 год., КЕП був накладений 15:10:21 год., а відповідно до журналу судового засідання цей вирок суддя оголосив з 15:10 год. до 15:23 год. Копію вироку суду захисник отримав того дня о 15:42 год. Заявник наголосив, що 06.04.2023 суддя ОСОБА_6 мав намір розглядати заяву про виправлення описки у цьому вироку суду, але оскільки цей вирок проголошений не був, то сторона захисту не може вирішувати питання щодо надання згоди на усунення описки у вироку. Крім того, заявник наголосив, що грубі порушення суддею щодо порядку ухвалення і проголошення вироку є підставою для його скасування та апеляційного оскарження цього вироку навіть у разі, якщо би це рішення суду було б виправдувальним.

У судовому засіданні захисник підтримав цю заяву, просив її задоволити і пояснив, що 14.03.2023 суддя ОСОБА_6 з зали суду № 3 видалився до нарадчої кімнати. Прокурор і сторона захисту залишилася у залі судового засідання і поцікавилася у секретаря судового засідання коли буде проголошено вирок. Остання відповіла, що про це учасників справи буде повідомлено додатково. Оскільки у цій залі судового засідання мали відбуватися інші судові засідання, сторона захисту покинула це приміщення. Того дня приблизно о 15:43 год. на електронну пошту захисника надійшов лист з суду, де був прикріплений документ - вирок суду по цій справі з ЕЦП судді. Він, захисник, зателефонував до секретаря судового засідання, яка підтвердила, що по цій справі є вирок, однак оголошення його тексту суддею не фіксувалося, оскільки на оголошення учасники справи не з`явилися. Надалі з відповідей на адвокатські запити дізнався, що вирок суду суддя оголосив 14.03.2023 з 15:10 год. по 15:23 год. у залі судового засідання № 2. Цей вирок суду суддя направив до ЄДРСР 14.03.2023 о 15:10:21 год. Наголосив, що відправка вироку до реєстру передувала його оголошенню, про час та місце оголошення вироку сторону захисту повідомлено не було, що вказує на те, що цей вирок не оголошувався. Крім того, у вироку суду не зазначено анкетних даних його підзахисного, а кваліфікація дій останнього є помилковою. Це все вказує на наявність підстав для відводу судді з огляду на його необ`єктивність та упередженість, а такі заяви сторона захисту заявляла неодноразово.

ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід судді, підтвердив, що у ході судового розгляду цієї справи декілька разів заявляв відвід судді ОСОБА_6 .

Прокурор при вирішенні цієї заяви поклався на розсуд суду.

Вивчивши заяву про відвід та додатки до неї, заслухавши думку осіб, які брали участь у розгляді заяви про відвід, суд встановив таке.

Одним із найважливіших принципів судочинства є nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, які не влаштовують.

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного» (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» заява № 33958/96).

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Так, незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні, які визначені ст.ст. 75, 76 КПК України.

Стаття 75 КПК України визначає виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У силу частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями частини 4 статті 80 КПК України встановлено, що заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Так, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення (п. 24 ч.1 ст. 3 КПК України).

Так, 14.03.2023 по цій справі судом винесено вирок.

На думку суду, усі обставини та доводи вказані у письмовій заяві про відвід та висловлені заявником у ході судового розгляду не свідчать про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в упередженості судді та не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні цієї заяви.

Керуючись ст. ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1