Справа № 279/941/23 Провадження № 1-кс/279/178/23
У Х В А Л А
Дізнавач СД Коростенського РУП ГУНП в Житомирській областізвернувся з клопотанням про арешт майна, в якому вказав, що 08.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в гаманці якого було виявлено зіп-пакет з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка зовні схожа на наркотичну.
В ході проведення огляду місця події 08.02.2023 року за адресою : м. Коростень вул. Горького, 14, поблизу дитячого садочка в громадянина ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: зіп-пакет з вмістом кристалоподібної речовини, який поміщено до спецпакету PSP 1185752, змив на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту, в якості речових доказів.
Клопотав про накладення арешту на зіп-пакет з вмістом кристалоподібної речовини, який поміщено до спец-пакету PSP 1185752, змив на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту.
Речі (предмети), які було вилучено під час огляду 08.02.2023 року, визнано речовим доказом.
Відповідно до ст.171,ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Судом встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучене може бути предметом знаряддям злочинного посягання, зберегти на собі його сліди, тому може бути використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Повернення вилученого майна може призвести до його зникнення чи знищення.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України суд прийшов до висновку, що дізнавачем доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на зіп-пакет з вмістом кристалоподібної речовини, який поміщено до спец-пакету PSP 1185752, змив на марлевий тампон, який поміщено до паперового конверту, у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1