Справа № 161/3830/23 Провадження №11-сс/802/133/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2023 року про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 07 травня 2023 року включно.

Також, на підозрюваного ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: з`являтись за викликом дослідчих, прокурорів, визначених у даному провадженні, а також до суду у попередньо визначений та погоджений час на протязі терміну розслідування кримінального провадження, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову особу (осіб); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності).

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, наведені аргументи щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, однак фактично не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою. А тому, слідчий суддя врахувавши те, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання в Володимирському районі Волинської області, де проживає з рідними, є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, являється працівником ДУ «Луцький слідчий ізолятор», а також інші обставини провадження, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, а саме - цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначає, що слідчий суддя помилково вважав недостатніми наведені у клопотанні доводи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, на переконання прокурора, такий свій висновок слідчий суддя належним чином не мотивував, оскільки органом досудового розслідування доведено, як обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і існування зазначених у поданому клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким зможе лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою. Звертає увагу, що ОСОБА_7 є фельдшером Луцької міської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я кримінально-виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях, а не працівником ДУ «Луцький слідчий ізолятор», а тому є невірним посилання суду про негативний вплив перебування ОСОБА_7 у вказаній установі. Зазначає, що на даний момент повне коло осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення не встановлено, а ті свідки, які встановлені та дають викривальні покази є знайомими підозрюваного, а тому підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. На думку прокурора, інші менш суворі запобіжні заходи, не здатні в повній мірі запобігти настанню вказаних в клопотанні ризиків.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, підозрюваного та його захисника з приводу скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положеннями ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176 - 178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.03 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Апеляційний суд вивчивши матеріали клопотання погоджується з висновком слідчого судді про те, що дасть змогу належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт.

При цьому, твердження прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000698 від 08 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. У вчиненні цього кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якому 08 березня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано застосував щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання в Володимирському районі Волинської області, де проживає разом з рідними, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, є особою молодого віку.

Під час апеляційного розгляду провадження також не було обґрунтовано наявність виняткових обставин, які дають можливість для обмеження права підозрюваного на свободу. Об`єктивних даних щодо намагання ОСОБА_7 впливати на свідків чи потерпілих, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у суду відсутні.

Взято до уваги, що ОСОБА_7 навчається, є студентом І курсу, в матеріалах провадження наявні відомості про його позитивну характеристику, звільнився із займаної посади фельдшера Луцької міської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я кримінально-виконавчої служби України» у Волинській та Рівненській областях.

А тому, доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі на думку колегії суддів є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини провадження у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого та правильного висновку про відмову в обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як стороною обвинувачення не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема - цілодобового домашнього арешту, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2023 року про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: