ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/155/23 Справа № 705/1561/23 Категорія: ст.ст. 176,183 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря прокурора захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2023 року, якоючастково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Виборг російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира аеродромно-технічної роти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з подальшим утриманням в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України без визначення розміру застави у кримінальному провадженні згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України у зв`язку із вчиненням ним злочину, що спричинив загибель людини.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 від 24 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24 березня 2023 року, близько 20:30 год., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на 200 км. автодороги «Київ-Одеса» в напрямку від м. Київ до м. Одеса в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був неуважним, не дотримався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, рухаючись в лівій смузі руху в напрямку м. Одеса даної автодороги, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з задньою частиною напівпричепа «Krone SDP 24» реєстраційний номер НОМЕР_3 в складі вантажного автомобіля «DAF XF 95.380» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному з ним напрямку до м. Одеса.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження, від яких відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №90 від 25 березня 2023 року загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

24 березня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

25 березня 2023 року ОСОБА_8 було затримано та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2023 року клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, взявши його під варту в залі суду, до 29 травня 2023 року включно з направленням для подальшого утримання до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні слідчих дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснено, що якщо підозрюваний, обвинувачений, не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

В іншій частині у задоволенні подання відмовлено.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що виходячи із змісту наданих суду доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження, беручи до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у вигляді позбавлення волі (санкція ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років), ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення є достатньо високим. У зв`язку з тим, що на даний час слідством встановлюються обставини, які підлягають доказуванню, існує ризик незаконного впливу на свідків, з метою схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань, а також перешкоджати кримінальному провадженню.

З врахуванням усіх наведених ризиків, визначених ст.177 КПК України, а також обставин в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення підозрюваним застави, адже лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і відповідатиме цілям кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що судом першої інстанції було постановлене необґрунтоване та невмотивоване судове рішення. Зокрема, вказує на те, що слідчим суддею не було враховано усіх обставин справи та доданих до клопотання матеріалів.

Окрім цього, адвокат ОСОБА_7 вважає, що відсутні ризики передбачені п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що також може виразитись у неявці за викликом до слідчого, прокурора та суду. Зазначає, що наявність зазначеного ризику спростовується тим, що ОСОБА_8 являвся на всі виклики слідчого та суду, що підтверджується належним чином завіреними копіями повісток, які додані до матеріалів клопотання в судовому засіданні. Також зазначає і про відсутність ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 вину у скоєному визнав повністю, розкаявся та попросив вибачення у матері потерпілого, який загинув.

Також захисник зазначає про звернення до слідчого судді із клопотанням командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника Збройних сил України ОСОБА_12 , в якому він просив застосувати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді особистої поруки, проте, вказане клопотання не було задоволено.

У зв`язку із викладеним, захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2023 року скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного підозрюваного ОСОБА_8 , та застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки; передати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на особисту поруку ОСОБА_12 , підполковнику Збройних сил України, командиру військової частини НОМЕР_1 , проживаючому: АДРЕСА_3

Захисник зазначив, що командир військової частини НОМЕР_1 , підполковник Збройних сил України ОСОБА_12 , є особою, яка під час збройної агресії з боку РФ заслуговує на особливу довіру.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містяться посилання на обставини, що враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст.178 КПК України та ризики, зазначені у ч. 1 ст.177 КПК України, що стали підставою застосування запобіжного заходу:

- наявність підозри ОСОБА_8 у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України;

- ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, тим самим усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, будучи на волі чи виконуючи обов`язки більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини за кваліфікуючою ознакою у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки та потребує від водія великої відповідальності та уважності під час його керування. Натомість ОСОБА_8 , будучи особою, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, підозрюється у тому, що допустив свідоме нехтування заходами безпеки та усвідомлюючи свій стан сп`яніння, все ж сів за кермо автомобіля, чим в подальшому заподіяв смерть людині.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, то колегія суддів констатує наступне.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зазначені обставини, як вбачається, були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду.

Враховуючи, що досудове розслідування кримінального проводження перебуває на стадії розслідування, то вірогідним є існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи особливості досудового розслідування злочинів у сфері безпеки дорожнього руху та вплив на свідків.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність існування передбачених ч. 1 ст.177 КПК України ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваною особою та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 не має достатніх соціально стримуючих факторів, зазначивши про те, що ОСОБА_8 має молодий вік та задовільний стан здоров`я, не одружений, не має утриманців та є військовослужбовцем, який мешкає за місцем проходження служби, що в сукупності свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається захисник (позитивна характеристика ОСОБА_8 за місцем несення військової служби), не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, не спростовує ризиків, наведених слідчим у клопотанні.

З висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд, оскільки сукупність встановлених слідчим суддею та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Окрім того, колегія суддів апеляційного суду не знаходить достатніх процесуальних підстав для задоволення поданого до суду клопотання про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на поруки командиром війькової частини НОМЕР_1 , підполковником Збройних сил України ОСОБА_12 , з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.176 КПК України, особиста порука є одним із видів запобіжних заходів, порядок застосування особистої поруки регламентовано ст. 180 КПК України.

За змістом ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.

Розглянувши клопотання, подане командиром війькової частини НОМЕР_1 , підполковником Збройних сил України ОСОБА_12 про взяття підозрюваного ОСОБА_8 на особисту поруку, апеляційний суд дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення, оскільки такий запобіжний захід в межах вказаного кримінального провадження, не буде достатнім для запобігання ризикам, які були встановлені під час апеляційного розгляду, інкримінований ОСОБА_8 злочин є суспільно небезпечним діянням, який вкрай негативно впливає на суспільство та встановлені в ньому соціальні чинники.

Окрім того, суд бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_8 є військовослужбовцем ЗСУ з відповідним командно-оперативним підпорядкуванням згідно обов`язків. В даному випадку, здійснення та реалізація прав та обов`язків поручителем в силу наведених вище обставин не може бути належним чином реалізована в порядку ст. 180 КПК України, у зв`язку із чим в задоволенні клопотання про передачу особи на поруку - слід відмовити.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і усталеній практиці, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Суд апеляційної інстанції, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, вважає, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 березня 2023 року, якоючастково задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4