Провадження № 1-кс/752/3999/22
У Х В А Л А
Іменем України
06 жовтня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 11.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 010000341 від 25.11.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, відповідно до якої ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову слідчої СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 11.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 010000341 від 25.11.2016 року; зобов`язати слідчого Голосіївського УП м. Києва провести розслідування і скласти обвинувальний акт, передати його прокурору на затвердження; зобов`язати слідого заяву від 15.06.2019р. з доданим актом про стан колясочної від 07.05.2019р. та заяву від 17.12.2020р. та актом від 20.12.2020р. долучити до матеріалів справи; факти, викладені в заяві кваліфікувати як невиконання судових рішень і занести до ЄРДР.
Обгрунтовуючи скаргу, зазначає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою, незаконною та передчасною. Вказує, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим докзів, які стосуються цього провадження в сукупності. При цьому слідчі не виконали жодної слідчої (розшукової) дії.

Скаржник повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи судом, не з`явився. Причини неявки суду не повідомив.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився, жодних заяв на адресу суду не направив. Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Матеріали закритого кримінального провадження для їх вивчення в судовому засіданні на відповідну вимогу слідчого судді не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі, особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Відсутність слідчого, дізнавача, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано за можливим розглянути скаргу за відсутності сторін, на підставі доводів, викладених у самій скарзі, та матеріалів, долучених до скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали, долучені до скарги, зокрема копію оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №010000341 від 25.11.2016 року, за ознаками кримінального правлпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від 11.06.2020 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи зі змісту ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Разом з цим, виходячи зі змісту постанови та доводів скарги, слідчим при закритті криінального провадженнязазначених вимог закону не дотримано, постанова від 11.06.2020 року є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

В оскаржуваній постанові слідчий не зазначив, які саме слідчі дії були проведені для встановлення наявності або відсутності складу кримінального правопрушення, не зазначено, які докази в ході слідства здобуті.

Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства, перелік яких визначено ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеним цим Кодексом, є обов`язковимими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Матеріалів кримінального провадження на вимогу слідчого судді слідчим надано не було, а, тому перевірити обгрунтованість закриття кримінального провадження, неможливо.

З урахуванням викладеного, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 010000341 від 25.11.2016 року не можна вважати проведеним повно, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини в повному обсязі, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обгрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке в будь-якому випадку має бути належним чином обгрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Щодо вимоги про зобов`язання слідчого Голосіївського УП м. Києва скласти обвинувальний акт, передати його прокурору на затвердження, зобов`язання слідчого заяву від 15.06.2019р. з

доданим актом про стан колясочної від 07.05.2019р. та заяву від 17.12.2020р. та актом від 20.12.2020р. долучити до матеріалів справи, а також кваліфікувати факти, викладені в заяві, як невиконання судових рішень слід зазначити наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України (ч. 1 ст. 24 КПК).
Відтак порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, за змістом якого подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов її прийнятності у чіткій відповідності з вимогами процесуального закону.
Зокрема статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Вищевказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним та більш широкому тлумаченню не підлягає.
Враховуючи те, що вимоги про зобов`язання слідчого Голосіївського УП м. Києва скласти обвинувальний акт, передати його прокурору на затвердження, зобов`язання слідчого заяву від 15.06.2019р. з доданим актом про стан колясочної від 07.05.2019р. та заяву від 17.12.2020р. та актом від 20.12.2020р. долучити до матеріалів справи, а також кваліфікувати факти, викладені в заяві, як невиконання судових рішень, виходять за межі судового контролю у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, слід відмовити в їх задоволенні.
Стосовно вимоги про внесення до ЄРДР відомості про факти, які викладені в заяві як невиконання судових рішень, то слідчий суддя зазначає, що вони заявлені передчасно, оскільки в матеріалах скарги відсутні докази того, що заявник звертався до відповідного органу для внесення таких відомостей до ЄРДР, а уповноважений орган допустив бездіяльність, не внісши їх до ЄРДР.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 110, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
1. Скаргу задовольнити частково.

2. Постанову слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 від

11.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 010000341 від 25.11.2016р. скасувати.

3. В іншій частині вимог скарги відмовити

4. Копію ухвали слідчого судді направити до СВ Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві для продовження проведення досудового розслідування.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1