Справа № 139/150/23
Провадження № 1-кп/139/6/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше судимого 28.05.2013 вироком апеляційного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і на даний час, вчинив крадіжку чужого майна за таких обставин:

23 грудня 2022 року о 10-ій годині 49 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, з метою власного збагачення, отримавши від ОСОБА_3 його картку № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк Аваль» і знаючи пін-код до неї, таємно від інших осіб, з банкомату № CAVI0954, що розташований по вул. Соборна, 133 в смт Муровані Курилівці Вінницької області та належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв грошові кошти в сумі 1400 гривень, належні ОСОБА_3 , та привласнив їх, розпорядившись ними на власний розсуд. ОСОБА_3 такими діями ОСОБА_4 заподіяно матеріальної шкоди на суму 1400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, погодився на дачу показань.

З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також заяви обвинуваченого, висловленої і в підготовчому, і в цьому засіданні, завідсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, враховуючи думку прокурора та потерпілого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю і показав: ОСОБА_3 дав йому свою банківську карту, повідомив пін-код до неї і просив зняти певну суму грошей. Він виконав таке прохання. Але, оскільки картка залишилася в нього і він знав, що на ній залишилися кошти, наступного дня 23.12.2022 він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову поїхав в смт Муровані Курилівці і зняв з карти 1400 гривень та витратив їх на свої потреби. Кається у скоєному, запевняє, що обов`язково поверне ОСОБА_3 викрадені гроші.

Потерпілий ОСОБА_3 показав суду: він в грудні 2022 року отримав на банківську карту гроші за здачу в оренду земельної ділянки. Одного дня він попросив свого сусіда ОСОБА_4 зняти йому 1 тисячу гривень і купити продуктів. При цьому він добровільно передав тому свою карту і повідомив пін-код до неї. ОСОБА_4 виконав таке його прохання, привіз продукти і віддав решту грошей. Банківську карту він забрав у ОСОБА_4 не одразу, а тоді, коли сам вирішив поїхати в смт Муровані Курилівці. Однак, виявилося, що на рахунку не вистачало 1400 гривень. Пізніше було встановлено, що цю суму 23.12.2022 зняв ОСОБА_4 . Він пробачає обвинуваченому такий його злочин, надіється, що той поверне гроші і просить не позбавляти його волі, оскільки в батьківській турботі мають потребу двоє малолітніх дітей.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ними діяння є тяжким злочином.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем свого проживання та реєстрації характеризується як такий, що зловживає спиртними напоями, схильний до агресивної поведінки, неналежно виконує батьківські обов`язки (а.с. 35), що він не перебуває на обліку в нарколога чи психіатра (а.с. 36).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заявлених матеріальних претензій з боку потерпілого, наявність на утриманні двох малолітніх дітей (а.с. 34).

До обставин, які обтяжують покарання і які передбачені ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.с. 21-23) Могилів-Подільський РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину і високий ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, але виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, а також враховуючи думку потерпілого, який у поданій заяві (а.с. 19) просив не карати суворо винного за злочин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, буде призначення покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією інкримінованої частини статті п`ять років.

З врахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від покарання з призначенням іспитового строку. Враховуючи наявність обставин, які обтяжують покарання, висновок служби пробації про наявні ризики повторності злочину, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити максимальний строк іспитового строку, визначений законом.

Відповідно до обвинувального акту та наданих стороною обвинувачення судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: _____________