Номер провадження № 1-кп/756/906/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002247, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів, Київської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 23.12.2022 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 23.12.2022 у кримінальному провадженні, яке внесене 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002247, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

1.2. Під час проведення підготовчого судового засіданні судом поставлено на обговорення питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002247, щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, стороною обвинувачення також питання продовження строку дії запобіжного заходу в виді домашнього арешту, а стороною захисту - повернення обвинувального акту.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в відкритому судовому засіданні. Окрім цього заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 .

Між тим, прокурор заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, бо вважає, що обвинувальний акт складено та затверджено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання захисника з підстав необґрунтованості заявленого клопотання.

2.2. Захисник та обвинувачений заперечували щодо призначити до судового розгляду, подали клопотання про повернення обвинувального акт прокурору, а також просили змінити запобіжний захід на більш м`який, не погоджуючись із існуванням ризиків, які наведені прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу.

2.3. Потерпіла у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, сторони не заперечували щодо проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілої.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору.

Сторона захисту посилається на те, що в обвинувальному акті не вказано ким, коли та на підставі чого було розпочато досудове розслідування, не зазначено анкетні відомості викривача, підстави застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, не зазначений розмір пропонованої винагороди викривачу, формулювання обвинувачення не конкретизовано, зокрема не встановлено час вчинення злочину місце та спосіб, обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілої, поза увагою слідством залишилась інформація про боргові зобов`язання між ОСОБА_4 та потерпілою, посилається на ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008, п. 10. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, а отже, обвинувальний акт не містить індивідуалізованого формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

З положень ст. 291 КПК України вбачається, що законодавцем визначено процесуальний порядок складення обвинувального акту в кримінальному провадженні та його істотні елементи. Зокрема обвинувальний акт повинен містить певні відомості, а також чітко визначено ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту. Отже, перелік вимог щодо обвинувального акту є вичерпно визначеним та будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, не передбачено, як і юудь-яких вимог до реєстру матеріалів досудового розслідування, який надається разом із обвинувальним актом.

Суд звісно погоджується із захистом, що чіткість та конкретність обвинувачення значно впливає на можливість здійснення ефективного захисту. Також суд погоджується із тим, що рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства, і вказані в клопотанні рішення мають застосовуватися національними судами. Між тим, застосування наведених захисником рішень, у даному випадку, не може мати місце, бо застосування висновків, до яких прийшов Європейський суд з прав людини в тій чи іншій справі, можуть мати місце лише після здійснення аналізу обставин, які мали місце саме в тих справах, та співставленні їх з цим судовим провадженням (указані рішення мають бути релевантними).

Однак, такої оцінки захисником на надано. Суд звісно сам також вивчив вказані рішення. Однак не знайшов підстав уважати, що обставини встановлені в рішеннях ЄСПЛ відповідають обставинам цієї справи. А отже, наведені захисником рішення не є релевантної судовою практикою. Крім того, судом також не було встановлено наявність порушень, які підлягають виправленню шляхом повернення обвинувального акту, як і таких, які б свідчили про істотні порушення права на захист, а тому відмовляє у задоволенні даного клопотання.

3.2. Питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні.

Відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу згідно з вимогами статей 31, 35 КПК України, 23.12.2022 зазначений обвинувальний акт передано на розгляд головуючому судді.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23.12.2022 дане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Ураховуючи позиції сторін кримінального провадження, перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та були підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченими копії обвинувального акту, складу осіб, що підлягають виклику.

На підставі викладеного, суд уважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, одноособово, у відкритому судовому засіданні, викликав у засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілу.

Також суд звертає увагу, що обвинуваченому було роз`яснено право на розгляд судового провадження у складі колегії суддів, шляхом надання пам`ятки про процесуальні права та обов`язки. Однак обвинуваченим не було заявлено клопотання про розгляд судового провадження у складі колегії суддів, що є лише правом обвинуваченого, яким останній користується на свій власний розсуд.

3.3. Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому.

3.3.1 У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України. Дані злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких та особливо тяжких.

3 зв`язку з чим прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , оскільки, на думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне, що обраний запобіжний захід закінчується 06.01.2023. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 , у випадку не продовження запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному проваджені іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 розуміючи передбачену законом міру покарання може навмисно переховуватись з метою уникнення відповідальності.

Крім того, на думку прокурора, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, місця проживання яких відомі обвинуваченому, а тому шляхом підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих свідчень, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине.

Прокурор також уважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності за злочин, незаконне позбавлення волі, з корисливих мотивів із застосування зброї, а також у вимаганні, у зв`язку з чим може вчиняти аналогічні правопорушення.

У судовому засідання прокурор також посилався на наявність ризику, передбаченого п. 4 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженні іншими чином, проте у клопотанні мотивування відсутнє, як і не надано щодо нього обґрунтувань і в засіданні.

3.3.2. Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. А отже, клопотання прокурора слід розглядати як заявленим щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

За правилами ст. 199 КПК України клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо суд застосовує відповідний запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, то зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

3.3.3. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії підготовчого судового засідання суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

3.3.4. Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого в судовому засіданні, а також відомості про особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявний ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілу. Інші ризики, на думку суду, прокурором не доведені, бо особа вже тривалий час перебуває на нічному домашньому арешті, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, відомості про учинення чи намагання інших кримінальних правопорушень відсутні, як і не обґрунтовано обвинуваченням можливості перешкоджання іншим чином.

Отже, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - домашній арешт, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризику, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту.

Отже наразі відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження відповідно до вимог ст. 315 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

3.3.5. Ураховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є і надалі актуальними, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого з приводу продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дійшов до висновку про необхідність продовження домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 діб із дотриманням умов домашнього арешту, тобто який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:30 год. до 06:00 год. кожного дня, з зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до суду, із покладеними обов`язками не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд в Україну, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у межах вказаного кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 27, 31, 35, 177-178, 194, 314-315, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва о 09:50 год. 30.12.2022.

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокуророві в кримінальному провадженні, внесеного 05.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002247, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України - відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження провести одноособово, викликав у судове засідання прокурора,обвинуваченого, захисника, потерпілого.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:30 год. до 06:00 год. кожного дня, з зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, він має отримати відповідний дозвіл суду.

Ухвала діє до 24 лютого 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї може бути поданим разом із апеляційною скаргою на рішення, яке буде прийнятим за наслідком розгляду справи по суті.

Cуддя ОСОБА_1