справа № 462/4962/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Донецьк, неодруженого, безробітного, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 ,засуджений 28.04.2021 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покаранняз іспитовим терміном на 2 роки, на шлях виправлення не став і повторно вчинив корисливий злочин, за наступних обставин.
24.07.2022 року, близько 17 год. 40 хв., ОСОБА_5 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у приміщенні магазину, який належить ПП «Мережа сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Братів Міхновських, 23, повторно, в умовах воєнного стану, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв з полиці стелажу алкогольних напоїв 1 пляшку віскі «Глен Грант Меджорс Резерв» в картонній упаковці, ємкістю 0.7 л., яку сховав у передню кишеню своєї кофти в полоски синьо-голубого кольору та після того покинув приміщення магазину не здійснивши жодного розрахунку на касі, вподальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ПП «Мережа Сервіс Львів» матеріальну шкоду на суму 476 гривень 15 копійок, яка не відшкодована.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, дав суду покази, які підтверджують фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.
Прокурор ОСОБА_3 у судових дебатах просила суд про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із призначенням покарання за сукупністю вироків, згідно із ст.71 КК України, з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2021 року.

Суд, при обранні виду та міри покарання враховує, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, а також повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, особу винного, який засуджений вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2021 року, не працює, неодружений, психічними захворюваннями не страждає, в період інкримінованих йому дій, психічними захворюваннями не страждав, а також те, що обвинувачений в судовому засіданні визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі. Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.

Як вбачається з вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2022 року, ОСОБА_5 , засуджений за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання та звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов по справі не заявлений. Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити незмінним до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з 05.08.2022 року.

На підставі викладеного та керуючсь ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2021 року та призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 05.08.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі:

DVD-диск залишити при матеріалах кримінального провадження; шорти жовтого (світло-коричневого кольору), кофту синьо-голубого кольору з капюшоном та кишенею в передній частині повернути ОСОБА_5 ;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: