Справа № 694/2006/22
Провадження №1-кп/694/55/23
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
28.02.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутори, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.04.2011 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 21.01.2013 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання і остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі; 12.05.2016 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.03.2016 року, з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 14 днів; 17.02.2020 Черкаським районним судом за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі; 07.10.2020 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Черкаського районного суду від 17.02.2020 року та визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 15.03.2021 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням - 2 роки позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно визначено до відбуття 4 (чотири) роки позбавлення волі; 10.11.2021 Черкаським районним судом Черкаської області за п.6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, з призначенням на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України покарання у виді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, -
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку),
Він же, 29.09.2017 року 11-30 перебуваючи на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_3 , з метою викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, проник до приміщення житлового
будинку, звідки викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: сабвуфер із колонками марки «SVEN MS 310» вартістю 600 гривень, сабвуфер із колонками марки «EDIFIERM 3350» вартістю 600 гривень, автомобільний динамік марки «LG» вартістю 102 гривні та автомобільну колонку марки «ELENBERGTX - 6940» вартістю 102 гривні. Після чого з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому збитків на суму 1404 гривні.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні та пояснив, що він за вказаних в обвинувальному акті обставинах улипні 2017 рокунезаконно заволодів мопедом, належним ОСОБА_5 та з місця вчинення злочину зник, а в подальшому у вересні 2017 року у с. Михайлівка Звенигородського району з житлового будинку ОСОБА_6 викрав перелічене в обвинувальному акті майно. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, вказали, що претензій матеріального і морального характеру не мають до обвинуваченого, міру покарання просять визначити на розсуд суду.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення, є логічними та послідовними, учасниками процесу не оспорюються, що не викликає у суду підозри з приводу їх неправдивості.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується як його показаннями, даними ним в судовому засіданні, так і тими доказами які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує:
- ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло;
- ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 289 КК України) та тяжкого злочину (ч. 3 ст. 185 КК України); наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин вчинення злочину, визнання вини обвинуваченим, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, висновків не зробив і вчинив новий злочин в період не знятої і непогашеної судимості, не працює, не одружений, характеризується за місцем проживання нейтрально, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкцій статей - у виді позбавлення та обмеження волі.
Крім того, при призначенні покарання суд також враховує конкретні, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, особу обвинуваченого, визнання вини та відношення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку сторони обвинувачення та обвинуваченого, думку потерпілих висловлену у поданих заявах.
Окрім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.
Також, судом встановлено, що вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, з призначенням на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави.
Згідно правового висновку Об`єднаної палати ККС ВС від 01 червня 2020 року у справі №766/39/17 пр. № 51-8867кмо18 при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбаченні ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, до постановлення вироку Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2021, тому остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком і вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2021.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався.
На переконання суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.
Доказів щодо понесення процесуальних витрат, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, стороною обвинувачення не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України- 3 роки позбавлення волі,
- за ч. 1 ст.289 КК України 3 роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2021, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 14 (чотирнадцяти) років 1 (одного) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного початку відбуття покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2021.
- мопед марки «ХОНДА ДІО АЕ - 35» який передано на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю, звільнивши його від обов`язків за зберігальною розпискою;
- сабвуфер із колонками марки «SVEN MS 310», сабвуфер із колонками марки «EDIFIERM 3350» який передано на зберігання ОСОБА_6 , залишити останньому за
належністю, звільнивши його від обов`язків за зберігальною розпискою;
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з дня вручення копію вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1