Справа 127/1815/23
Провадження 1-кс/127/714/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м Хмельницькому ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився в с. Матейків, Барського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000115 від 04.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що наказом начальника Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства (далі Вінницьке ОУЛМГ) № 57-к від 01.07.2014 ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділу лісового господарства, лісовідновлення та лісорозведення, Вінницького ОУЛМГ.

Таким чином, перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_4 являвся службовою особою, яка уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, перевищив свої службові повноваження внаслідок чого завдано істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів та громадським інтересам за наступних обставин.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 393 від 12.11.2012 затверджено положення про Вінницьке обласне управління лісового та мисливського господарства.

Згідно п. п. 4.3 та 4.7 положення управління здійснює державний контроль за додержанням норм, правил та інших нормативно-правових актів з ведення лісового господарства та координує діяльність підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Держлісагенства України.

Пунктом 4.12 положення передбачено, що управління забезпечує організацію лісовпорядних та мисливсько порядних робіт, розроблення та реалізацію проектів організації та розвитку лісового та мисливського господарства.

Відповідно п. п. 4.30, 4.53 положення визначено, що управління затверджує матеріали лісовпорядкування та приймає рішення про анулювання лісорубного або лісового квитка.

Статтею 89 Лісового кодексу України (надалі Кодекс) визначено, що охорону і захист лісів на території України здійснює державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління.

Відповідно до статті 90 Кодексу, основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

Згідно «Положення про державну лісову охорону», (надалі Положення) затвердженого постановою КМУ № 976 від 16.09.2009, начальник відділу лісового господарства відноситься до посадових осіб державної лісової охорони, яка відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», має статус правоохоронного органу.

Пунктом 4 Положення передбачено, що основними завданнями державної лісової охорони є здійснення державного контролю за додержанням вимог лісового та мисливського законодавства, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу, запобігання злочинам і адміністративним правопорушенням у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до посадової інструкції державного службовця ОСОБА_4 , яку затверджено 21.11.2019 зазначено, що мета посади є керівництво відділом лісового господарства, забезпечення контролю за виконанням планів робіт, підвищення продуктивності лісів і ефективності виробництва.

Згідно розділу 3 визначено наступні обов`язки, а саме: Забезпечення охорони і захисту лісів, впровадження у лісогосподарське виробництво досягнень науки і передового досвіду, впровадження передових методів роботи, забезпечення високої їх якості, підвищення продуктивності праці. Забезпечення обліку лісового фонду, ведення технічної і кадастрової документації.

Здійснення державного контролю за станом, використанням, відтворенням, охороною і захистом лісу.

Аналіз виконання планів робіт лісогосподарського і сільськогосподарського виробництва, інформування керівництва Управління, прийняття необхідних мір з ліквідації недоліків.

Розділом 7 визначено, що начальник відділу заміщує на час тимчасової відсутності першого заступника начальника Управління. Начальника відділу заміщує заступник начальника відділу.

Відповідно до посадової інструкції першого заступника начальника Вінницького ОУЛМГ, яку затверджено 21.11.2019 покладено наступні обов`язки, а саме: проведення перевірок якості робіт з відведення і таксації лісосік, затвердження та видача лісорубних квитків на рубки головного користування.

На підставі наказу №25-В від 27.08.2020 перший заступник начальника Вінницького ОУЛМГ ОСОБА_7 у період з 03.09.2020 по 18.09.2020 перебував у щорічній відпустці та його посадові обов`язки виконував ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника відділу лісового господарства Вінницького ОУЛМГ, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та згідно ст. 1 Положення про державну лісову охорону затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 16 вересня 2009 року № 976, являвся працівником правоохоронного органу, до обов`язків якого, у період відпустки ОСОБА_7 , входило проведення перевірок якості робіт з відведення і таксації лісосік, затвердження та видача лісорубних квитків на рубки головного користування.

Статтею 43 Кодексу визначено, що розрахункова лісосіка - щорічна науково обґрунтована норма заготівлі деревини в порядку рубок головного користування, яка затверджується для кожного власника, постійного користувача лісів окремо за групами порід, виходячи з принципів безперервності та не виснажливості використання лісових ресурсів.

Розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно із статтею 45 Кодексу, лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Пунктом 6 частини 1 статті 46 Кодексу передбачено, що лісовпорядкування передбачає обчислення розрахункової лісосіки, обсягів використання інших видів лісових ресурсів.

Відповідно до статті 48 Кодексу, у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Затвердженні матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Враховуючи вище вказані норми, рішеннями про провадження планової діяльності в галузі лісового господарства є затвердження матеріалів лісовпорядкування та розрахункової лісосіки.

Отже, здійснення спеціального використання лісових ресурсів, у тому числі в частині видачі лісорубних квитків, повинно здійснюватися постійним лісокористувачем на основі матеріалів лісовпорядкування.

В 2009 році під час лісогосподарської діяльності, Ялтушівська дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України замовило у виробничому об`єднанні «Укрдержліспроект» розробку проекту організації та розвитку лісового господарства лісовпорядкування земель лісового фонду Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України.

За результатами обстеження спеціалістами ВО «Укрдержліспроект» лісового фонду Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України затверджено проект організації та розвитку лісового господарства Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук Вінницької області від 2009 року на 10 років з 01.01.2009 по 31.12.2018.

Відповідно до розділу 4 п.4.5 проекту організації та розвитку лісового господарства Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук Вінницької області, контроль за станом лісів повинні здійснюваатись ДП «Жмеринське ЛГ» Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства.

Згідно п. 132 додатку до Закону України «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності», спеціальний дозвіл на спеціальне використання лісових ресурсів (лісорубний квиток, ордер, лісовий квиток) віднесено до документів дозвільного характеру.

Пунктом 1 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761 (далі Порядок), передбачено що цей порядок визначає умови та механізм видачі лісорубного або лісового квитка як спеціального дозволу на використання лісових ресурсів.

Лісорубний або лісовий квиток є основним документом на підставі якого здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів, ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягаю збереженню, ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів (п.2 Порядку).

Відповідно до п. 3 Порядку зазначено, що лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Згідно пункту 4 Порядку передбачено, що для видачі лісорубного квитка власник лісів або постійний лісокористувач подає такі документи: заявку на використання лісових ресурсів під час проведення рубок головного користування, відомість чергової лісосіки, польову перелікову відомість, переліково-оцінювальну відомість, карту технологічного процесу розробки лісосіки та план лісосіки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками ДП «Жмеринське ЛГ» та Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України, з метою проведення рубок головного користування на території Барської об`єднаної територіальної громади (Ходацької сільської ради Барського району) Жмеринського району Вінницької області, у кварталі 1 виділ 25.3 площею 0,5 га., складено наступні документи, які є обов`язковими для видачі лісорубного квитка ВІ ЛРК № 002617 відповідно до пункту 4 Порядку, а саме матеріально грошову оцінку лісосіки №001С, відомість переліку дерев взятих в суцільну рубку на 2020 рік №000, план схему, польову-перелікову відомість від 24.06.2020 у кварталі 1 виділ 25.3 площею 0,5 га.

В подальшому, в невстановлений час та в невстановленому місці, інженер лісового господарства ДП «Жмеринське ЛГ» ОСОБА_8 , до обов`язків якого входить організація всіх видів лісокористування, планування, розподіл і підготовка лісосічного фонду до рубання, підготовка необхідної документації для закріплення лісосировинних баз, контроль за раціональним використанням лісових ресурсів, перевірка якості відведення лісосік лісництвами і ведення ними технічної документації та оформлення лісорубних квитків на право рубання й відпуску лісу, який достовірно знаючи про те, що проект організації та розвитку лісового господарства Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук Вінницької області, складений та затверджений на 10 років з 01.01.2009 по 31.12.2018, перевіривши вказані документи та перевищуючи свої службові повноваження з метою проведення незаконних рубок дерев, виписав лісорубний квиток серії ВІ ЛРК № 002617, при цьому зазначивши підставою для видачі - наказ Міністерства екології та природних ресурсів від 09.08.2016 № 10-АГ, яким затверджено розрахункову лісосіку для лісогосподарських підприємств (власників лісів) Вінницької, Хмельницької та Чернівецької областей та не вказавши матеріали лісовпорядкування відповідно до п.7.3 Методичних вказівок з відведення і таксації лісосік, видачі лісорубних квитків та огляду місць заготівлі деревини в лісах затверджених Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 9 від 21.01.2013.

Цього ж дня, вказана заява з додатками передана для розгляду начальнику відділу лісового господарства Вінницького ОУЛМГ ОСОБА_4 , який відповідно до посадової інструкції заміщував на час тимчасової відсутності першого заступника начальника Вінницького ОУЛМГ ОСОБА_7 , безпосередньо до повноважень якого входить затвердження та видача лісорубних квитків на рубки головного користування.

В подальшому, ОСОБА_4 перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, групою осіб без попередньої змови між собою, спільно з інженером лісового господарства ДП «Жмеринський ЛГ» ОСОБА_8 , з метою досягнення єдиного злочинного результату щодо проведення незаконних рубок дерев, достовірно знаючи про те, що проект організації та розвитку лісового господарства Ялтушівської дослідно-селекційної станції Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук Вінницької області, складений та затверджений на 10 років з 01.01.2009 по 31.12.2018, грубо порушуючи вимоги ч. 5 ст. 48 ЛК України, 07.09.2020 у невстановлений слідством час, перебуваючи на робочому місці за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 26 видав лісорубний квиток серії ВІ ЛРК № 002617 на проведення суцільних рубок головного користування на території Барської об`єднаної територіальної громади (Ходацької сільської ради Барського району) Жмеринського району Вінницької області, у кварталі 1 виділ 25.3 площею 0,5 га.

Відповідно до отриманого лісорубного квитка Ялтушівська дослідно-селекційна станція Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук Вінницької області, провела розробку лісосіки у відповідності з правилами рубок головного користування та вказані лісові ресурси були використані для власних потреб станції.

У подальшому, вказаний факт здійснення незаконних рубок 287 дерев різних порід виявлено Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області під час проведення заходу державного нагляду щодо дотримання Ялтушівською дослідно-селекційною станцією Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків національної академії аграрних наук України вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та відображено у акті №323/ВН від 13.07.2021.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до висновку інженерно-екологічної експертизи №6077/22-21/6664-6668/22-21 від 19.10.2022 року, розмір шкоди заподіяної лісовому господарству внаслідок проведення незаконної рубки 287 дерев різних порід та діаметрів у кварталі 1 виділ 25.3 площею 0,5 га. на території території Барської об`єднаної територіальної громади (Ходацької сільської ради Барського району) Жмеринського району Вінницької області, становить 1923099,61 грн.

Внаслідок перевищення ОСОБА_4 та ОСОБА_8 своїх службових повноважень, охоронюваним законом державним інтересам у сфері охорони, відтворення, сталого і раціонального використання лісових ресурсів та громадським інтересам, які полягають у порушенні гарантованих Конституцією України прав громадян на безпечне для життя і здоров`я довкілля та користування природними ресурсами, заподіяно шкоду в розмір 1923099,61 грн..

Враховуючи вище вказане, діями ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 заподіяно шкоду на загальну суму 1923099,61 гривень, що з урахуванням примітки до ст. 364 КК України, положень статті 169.1 Податкового кодексу України і Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», якими визначено застосування розміру податкової соціальної пільги для кваліфікації діянь як злочинів, є тяжкими наслідками, оскільки у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене групою осіб без попередньої змови.

13.01.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

рапортом ст. оу. в ОВС ОСОБА_9 від 04.08 .2022;

протоколом огляду від 16.09.2022;

актом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області №323/ВН від 13.07.2021.

висновком інженерно-екологічної експертизи №6077/22-21/6664-6668/22-21 від 19.10.2022

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.12.2022

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.12.2022;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.12.2022 та 03.01.2023;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.01.2023.

іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

Підставами для застосування до ОСОБА_4 заходу у вигляді особистого зобов`язання є обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищувати, ховати або спотворювати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, на даний час не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому з врахуванням суспільного резонансу через скоєний ОСОБА_4 злочин, останній, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків злочину.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків.

Крім того, на даний час з врахуванням, того що ОСОБА_8 має зв`язки серед службових осіб правоохоронних структур, які намагатиметься використати для уникнення кримінальної відповідальності. З врахуванням викладеного, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Таким чином встановлено ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникає необхідність у покладенні на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п.п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст. 28 ч. 3 ст. 365 КПК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 181 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за обставин викладених у ньому, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували, щодо задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 органом досудового розслідування покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність соціальних зв`язків у підозрюваного, та, відповідно соціально стримуючих факторів, а також обставини та наслідки кримінального правопорушення, дають підстави слідчому судді дійти висновку, що по кримінальному провадженню існує обґрунтований ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності та, відповідно, покарання за кримінальне правопорушення, що також свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання є занадто м`яким в даному конкретному випадку.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш жорстких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме особисте зобов`язання може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає необґрунтованим, недоведеним, та таким, що задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, враховуючи необґрунтованість та недоведеність клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м Хмельницькому ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 181, 184, 186, 194, 200, 278, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м Хмельницькому ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя