Провадження №11-сс/801/834/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2022 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, працюючого програмістом в ТОВ "Фоззі Груп",

підозрюваного за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в кримінальному провадженні № 0000550 від 09.10.2022 щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, а саме в тому, що о 20 годині 43 хвилини 08.10.2022 ОСОБА_7 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , де незадовго до цього зі своїми знайомими, серед яких був і ОСОБА_10 , вживав алкогольні напої за місцем проживання останнього. Направляючись до автомобіля-таксі, в ході короткої розмови з невідомим йому чоловіком, ОСОБА_7 дізнався, що той має претензії щодо керування транспортним засобом, належним ОСОБА_10 , при заїзді у двір. В подальшому, вже перебуваючи в салоні автомобіля-таксі, ОСОБА_7 побачив що ОСОБА_11 вийшов у двір з будинку та підійшов до входу в під`їзд 2-ї секції будинку, де став навпроти невідомого йому чоловіка - ОСОБА_12 , тому він вийшов з автомобіля і підійшов до них, де спочатку не втручався у їхню розмову, спостерігав і слухав висловлені претензії ОСОБА_12 щодо усталених правил поведінки у дворі будинку, швидкості заїзду автомобіля, під керуванням ОСОБА_10 , у двір та голосної роботи двигуна, також чув, виражене словесно, та невербально, обурення ОСОБА_10 даними зауваженнями. В подальшому ОСОБА_7 , який не приймав участі в цій розмові, діючи умисно, безпричинно, зневажаючи існуючі в суспільстві правила поведінки, спочатку усно висловив неконкретизовану погрозу на адресу ОСОБА_12 , а в подальшому, різко наблизившись до нього, штовхаючи в груди та тиснучи масою свого тіла, змусив відійти назад, притиснувши спиною до скляних дверей входу в під`їзд 2-ї секції будинку, де діючи провокаційно, показуючи свою зверхність над ОСОБА_12 нецензурно висловлювався на його адресу, при цьому наближав своє обличчя майже впритул до його обличчя. ОСОБА_12 не маючи змоги уникнути контакту з ОСОБА_7 в інший спосіб, так як був припертий ним до нерухомої перешкоди, внутрішньою стороною долоні своєї правої руки відштовхнув його від себе, штовхаючи його в ліву частину обличчя та в такий спосіб збільшуючи спочатку інтервал між їхніми головами, та в подальшому змушуючи того відійти назад. У відповідь на такий спротив ОСОБА_12 , ОСОБА_7 грубо порушуючи громадський порядок, діючи умисно, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, групою осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, відразу завдав ОСОБА_12 удару в голову кулаком своєї правої руки, внаслідок чого той почав падати на землю. В свою чергу ОСОБА_10 приєднався до протиправних дій ОСОБА_7 та завдав удару своєю правою рукою по тілу падаючого ОСОБА_12 . Після цього, ОСОБА_10 , з метою продовження бійки, не реагуючи на вимоги припинення конфлікту від сторонніх осіб, які не приймали участі ні в розмові ні в подальшій бійці, стоячи безпосередньо біля лежачого ОСОБА_12 , зайняв бойову лівосторонню стійку тримаючи піднятими вперед, на рівні грудей, обидві руки які були зігнуті під певним кутом, чекав поки той підведеться. Після зведення на ноги ОСОБА_12 , ОСОБА_7 кулаком своєї правої руки, завдав йому удару в голову, від якого той впав на землю, при цьому в момент падіння останнього, ОСОБА_10 завдав йому удару правою рукою по тулубу, далі ОСОБА_7 підійшов до лежачого на подвір`ї ОСОБА_12 , та кулаком своєї правої руки завдав йому біля 3-4 удари в голову, після чого ОСОБА_10 завдав удару своєю лівою ногою по нозі лежачого ОСОБА_12 . Свої дії направлені на побиття ОСОБА_12 , як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_7 не припиняли, і були зупинені лише активними діями ОСОБА_13 направленими на припинення конфлікту.

В подальшому, о 20 годині 51 хвилині того ж вечора, після завершення активної фази бійки, ОСОБА_7 швидко наблизився до ОСОБА_14 , та з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав йому одного удару кулаком правої руки в голову, і відразу після цього був зупинений сторонніми особами.

Внаслідок бійки, умисними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: контузія правого ока - ретробульбарна гематома, гематома повік, субкон`юктивальний крововилив; уламковий перелом внутрішньої та нижньої стінок правої очниці з прокламуванням уламків в порожнину правої гайморової пазухи, закритий перелом заднього краю дистального мета епіфіза правої великогомілкової кістки без зміщення, які не являлися небезпечними для життя в момент заподіяння і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий розлад здоров`я.

14.12.2022 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком два місяці, в межах досудового розслідування, а саме: до 24:00 год 12 лютого 2023 року, за адресою постійного проживання: АДРЕСА_1 , та покладені на нього відповідні обов`язки.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до чотирьох років, також слідчим, прокурором доведено, що на даний час існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване, а тому, з урахуванням всіх передбачених ст. 178 КПК України обставин, є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177, 181, 194 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 на час проведення досудового розслідування запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що слідчим суддею не було враховано, що матеріали кримінального провадження на яких ґрунтується підозра не містить даних про наявність у діях ОСОБА_7 складу інкримінованих злочинів, оскільки він застосував необхідну оборону в наслідок агресії потерпілого.

Також слідчим та прокурором не наведено доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а судом не враховано наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, родини, роботи, позитивної характеристики за місцем проживання, неможливість виконання ним трудових обов`язків у дома, наявність собаки, яку слід вигулювати два рази на добу, та дотримання підозрюваним на даний час належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просять про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки він проживає з матір`ю, працює, через відключення світла є необхідність перебувати у офісі, а також вигулювати в дома собаку, з якою мати не справляється, а тому слід застосувати менш обтяжливий запобіжний захід, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, оскільки вважає рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, який ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважив на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, про що зазначає захист, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Також слідчим суддею було вірно встановлено наявність зазначених в клопотанні слідчого ризиків, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи загрозу застосування суворої міри покарання, в разі доведення його вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та незаконно впливати на свідків чи потерпілого, враховуючи не визнання свої вини у оголошеній підозрі.

Разом з тим, застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя не розглянув питання можливості призначення менш суворого запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як встановлено апеляційним судом, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, наразі дотримується належної процесуальної поведінки та виконує покладені на нього обов`язки.

Також ОСОБА_7 проживає в м. Вінниці з матір`ю, офіційно працевлаштований, має позитивну характеристику за місцем проживання, а тому для належного виконання трудових обов`язків підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для обрання найменш суворого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання про який просить захист, через наявність ризиків, передбачених п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведених підстав, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно задовільнити частково та обрати запобіжний захід ОСОБА_7 у виді домашнього арешту у певний період доби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовільнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2022 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, строком два місяці, в межах строку досудового розслідування, а саме, до 24:00 год 12 лютого 2023 року.

Зобов`язати ОСОБА_7 не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 07:00 год, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України на строк дії ухвали про домашній арешт, а саме:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ним час;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для виконання до органу поліції за місцем проживання ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 С ОСОБА_15 С ОСОБА_16