УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року

м. Київ

Справа № 759/18471/20

Провадження № 51-3527 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_3.,

суддів ОСОБА_4., ОСОБА_5.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_6. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

Захисник в інтересах засудженого повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою про перегляд зазначених судових рішень та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2022 року вже було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6. про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року, а його касаційну скаргу йому повернуто.

Зокрема в ухвалі було зазначено, що, заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку, захисник посилався лише на ті причини, які можуть обумовлювати пропуск строку на касаційне оскарження засудженим ОСОБА_1 , оскільки засуджений і захисник є окремими самостійними суб`єктами оскарження.

У своїй повторній касаційній скарзі захисник знову зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. 405 КПК України належним чином не повідомив засудженого про дату, час та місце розгляду кримінального провадження, розглянув апеляційну скаргу без участі засудженого, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Стверджує, що через неналежне повідомлення про дату та час судового засідання засуджений не був присутнім під час розгляду його апеляційної скарги 25 травня 2022 року й не отримав копію ухвали Київського апеляційного суду від указаної дати, а тому не мав можливості вчасно звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Вказує, що у зв`язку з цим між засудженим ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2. договір про надання правової допомоги був укладений лише 05 листопада 2022 року, а тому останній не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу в передбачені кримінальним процесуальним законом строки.

Колегія суддів вбачає, що клопотання про поновлення процесуального строку не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів Верховного Суду повторно звертає увагу на те, що касаційна скарга подається захисником ОСОБА_6., а не засудженим ОСОБА_1 , який також має право подати касаційну скаргу.

За матеріалами провадження захисник уклав договір про захист інтересів ОСОБА_1 05 листопада 2022 року, тоді як апеляційний розгляд провадження по суті відбувся 25 травня 2022 року.

За таких обставин захисник ОСОБА_2. увійшов у справу як захисник засудженого вже за межами строку на касаційне оскарження цього рішення, тому поновити саме йому як суб`єкту оскарження пропущений строк неможливо, адже для констатації пропуску процесуального строку певним суб`єктом необхідно, щоб право на оскарження у цього суб`єкта існувало на час ухвалення оскаржуваного рішення або ж принаймні виникло у період, який встановлений законом для оскарження такого рішення (три місяці з моменту проголошення рішення апеляційним судом).

Саме тоді зазначені певним суб`єктом оскарження причини пропуску саме ним строку на оскарження можуть бути розглянуті судом на предмет їх поважності.

Однак ОСОБА_2 як захисник у судах першої та апеляційної інстанції у цьому провадження участі не брав, й набув статус захисника у провадженні вже за межами вказаного тримісячного періоду.

Тому немає підстав говорити про пропуск захисником ОСОБА_6. строку на касаційне оскарження, однак є підстави стверджувати, що право на оскарження вказаних рішень у захисника виникло взагалі за межами такого строку.

За таких обставин розгляд будь-яких причин пропуску захисником строку на касаційне оскарження є безпредметним.

Натомість за умови подання касаційної скарги засудженим ОСОБА_1 , а не захисником ОСОБА_6. в його інтересах, зазначені у скарзі причини пропуску саме засудженим строку на касаційне оскарження, зокрема щодо неналежного повідомлення засудженого про розгляд провадження апеляційним судом, здійснення апеляційного розгляду без його участі, не отримання засудженим копії рішення апеляційного суду, можуть бути оцінені судом з точки зору їх поважності.

За таких обставин колегія суддів не вбачає можливим поновлення захиснику ОСОБА_6. строку на касаційне оскарження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження, і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд,

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6. про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Святошинського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 25 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 , а касаційну скаргу захисника йому повернути.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5