Справа № 367/4768/22
Провадження по справі № 1-кп/367/456/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпінь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003020 від 02.10.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, який раніше не судимий, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України,

встановив:

Відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України, п. З Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Згідно ст. 70 Лісового кодексу України у виняткових випадках вирубування насінників і плюсових дерев може бути здійснене з дозволу органу виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а в межах територій об`єктів природно-заповідного фонду - в установленому порядку з дозволу органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Стаття 100 Лісового кодексу України визначено, що порядок охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України «Про природно-заповідні фонд України», цього Кодексу та інших актів законодавства.

Стаття 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд» визначено, що на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних і історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанні за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 9-1 вказаного Закону спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальні використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Проведення рубок формування і оздоровлення лісів, інших видів рубок здійснюється в межах затверджених планів та на підставі рішень науково-технічних рад установ природно заповідного фонду згідно з лімітом на використання природних ресурсів на підставі дозволів.

Статтею 26 Закону визначено, що на територіях заказника забороняється рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращення, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.

Так, на підставі рішення Ворзельської селищної ради Київської області № 946-29-ГУ від 03.03.2005 затверджено територію в межах селища Ворзель площею 85,0 га для організації природно-заповідної території «Лісовий заказник «Ворзельський». Згідно додатку до вищевказаного Рішення до складу заказнику «Ворзельський» включено урочище «Супутник» площею 25.9601 га, в адміністративних межах селища Ворзель Київської області, між вулицями Курортна, Мічуріна та Яблунська.

Відомості про межі вказаного урочища внесеного до Державного земельного кадастру та присвоєно кадастровий номер: :01:052:0107.

Так, 01.10.2022 приблизно о 16:30 год. у ОСОБА_4 виник умисел на незаконну порубку дерев, що розташовані на території природно-заповідного фонду в адміністративних межах Бучанської об`єднаної територіальної громади, а саме смт. Ворзель, Бучанського району, Київської області в Урочищі «Супутник». Розуміючи, що для вчинення вказаного кримінального правопорушення йому необхідно мати спеціальні засоби та знаряддя, за допомогою яких він міг би здійснити порубку дерев, ОСОБА_4 заготовив інструмент - ланцюгову бензинову пилку «Дружба-4».

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці в той же час, маючи на меті здійснити незаконну порубку дерев на територіях природно-заповідного фонду, прибув до урочиша «Супутник» лісового заказнику місцевого значення «Ворзельський», що має кадастровий номер :01:052:0107, що розташоване на території Бучанської об`єднаної територіальної громади, а саме - в адміністративних межах селища Ворзель Бучанського району Київської області, де 01.10.2022 приблизно о 18:00 год., використовуючи заздалегідь заготовлений інструмент - ланцюгову бензинову пилку «Дружба-4», діючи умисно, з метою поліпшення свого майнового становища, в супереч вищевказаним нормам Закону, розуміючи що на вказаній території, яка є об`єктом природно-заповідного фонду, заборонено здійснення будь-яких рубок, не маючи спеціального дозволу (лісорубного квитка чи ордеру), здійснив спилювання до повного відокремлення 2 дерев діаметром 18,1-22 см породи «Черешня» від кореня.

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_4 , згідно розрахунку розміру шкоди внаслідок незаконної порубки, заподіяв Бучанській об`єднаній територіальній громаді в особі Бучанської міської ради Київської області істотну шкоду у розмірі 46 156,00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України, а саме - незаконну порубку дерев, вчинену на території природно-заповідного фонду.

08 листопада 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3ст. 264 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Також між обвинуваченим та прокурором досягнуто угоди на підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Представник потерпілого в судовому засіданні зазначила, що під час досудового розслідування була надана згода на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, наразі вважає, що угода може бути затверджена судом, разом з тим повідомила, що через канцелярію суду було подано цивільний позов.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим. У випадку затвердження угоди цивільний позов просила залишити без розгляду.

Захисник у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у присутності захисника, добровільно. У випадку затвердження угоди цивільний позов просив залишити без розгляду.

У судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 264 КК України, викладеного в обвинувальному акті. У випадку затвердження угоди цивільний позов просив залишити без розгляду, при цьому з розміром заподіяної шкоди погодився.

Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_4 у виді штрафу сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, неодружений, офіційно не працює, та обставину, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч. 3 ст. 246 КК України, а саме - незаконна порубка дерев, вчинена на території природно-заповідного фонду.

Таким чином, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 08.11.2022 та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого суд не застосовує.

Долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов з огляду на наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості підлягає залишенню без розгляду, при цьому суд роз`яснює потерпілому, що в такому випадку зазначений позов можу бути пред`явлено в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373-376, 468-470, 472-476 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 08 листопада 2022 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області у кримінальному провадженні № 0003020 від 02.10.2022 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: цепну бензопилу марки «Дружба - 4 1971» без серійного номеру, два стовбура дерева породи «Черешня» довжиною 10 метрів звернути на користь держави.

Цивільний позов Бучанської міської ради Київської області залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1