Номер провадження: 11-кп/813/336/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

представника потерпілого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса клопотання адвоката ОСОБА_10 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеса від 20.06.2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

установив

Вироком Малиновського районного суду м. Одеса від 20.06.2020 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та йому призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Також даним вироком вирішено питання щодо цивільного позову та судових витрат.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком в частині призначеного ОСОБА_11 покарання, просить вирок місцевого суду змінити.

Крім того, апеляційна скарга адвоката обвинуваченого містить клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження вироку, яке мотивовано тим, що первинно з апеляційною скаргою звернувся у законом передбачений строк, однак апеляційна скарга була залишена без руху, а згодом, після направлення виправленої апеляційної скарги, 01.04.2021 року отримав копію ухвали Одеського апеляційного суду від 15.03.2021 року разом із апеляційною скаргою.

На підставі цього, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку відповідно ОСОБА_7 .

В судовому засіданні апеляційного суду:

засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просили його задовольнити;

прокурор та представник потерпілого заперечували проти заявленого клопотання та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з таких обставин.

Оскаржуваний вирок постановлений 09.06.2020 року та з його змісту вбачається, що під час його проголошення, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник були присутніми у судовому засіданні (т.1 а.п.224).

09.07.2020 року адвокат ОСОБА_10 , діючий в інтересах захисту обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2020 року, яка була ухвалою Одеського апеляційного суду залишена без руху.

15.02.2021 року ухвала Одеського апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги отримана адвокатом ОСОБА_10 (т.2 а.п.46).

Однак, апелянт не звернувся із виправленою апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, а тому ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 15.03.2021 року, на виконання вимог п.1 ч.3 ст.199 КПК України, апеляційну скаргу разом зі всіма доданими матеріалами було повернуто адвокату ОСОБА_10 ..

В подальшому, лише 13.04.2021 року адвокат ОСОБА_10 повторно звернувся із апеляційною скаргою на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 09.06.2020 року, при цьому заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Пропущений із поважних причин строк, відповідно до ст. 117 КПК України, повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Так, в обґрунтування клопотання про поновлення строку, адвокат зазначає, що ним лише 01.04.2021 року було отримано ухвалу про повернення первинно поданої апеляційної скарги, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений із поважних причин.

Доводи адвоката які містяться в клопотанні апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Оскаржуваний вирок суду першої інстанції постановлено 09.06.2020 року, а через 30 днів адвокатом було подано апеляційну скаргу.

Однак, після залишення апеляційної скарги без руху, ухвалу про що адвокатом отримано 15.02.2021 року, ним не було виправлено означені в ухвалі недоліки та лише після винесення розпорядження про вступу вироку в законну силу, адвокат повторно звернувся з апеляційною скаргою.

Більш того, адвокат не був позбавлений можливості, відповідно до ч.6 ст.399 КПК України, оскаржити ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку, однак таким правом не скористався та не навів інших переконливих причин пропуску вказаного строку.

При цьому, на думку апеляційного суду, адвокат мав можливість подати виправлену апеляційну скаргу у встановлений законом строк, оскільки він не був обмежений у правах та доступі до інформаційних благ.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що з моменту подання первинної апеляційної скарги, до моменту подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження минуло майже вісім місяців, а тому розцінює таку процесуальну поведінку сторони захисту, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, адже строки притягнення до відповідальності у даному провадженні спливають у квітні місяці 2023 року.

Однак, матеріали провадження взагалі не мають жодних посилань про звернення адвоката із відповідними запитами (заявами) щодо руху поданої апеляційної скарги, що свідчить про невиконання адвокатом вимог КПК України та незаінтересованість у даному кримінальному провадженні.

Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним. Усталена судова практика скеровує суд, що такими причинами вважають стихійні лиха, що викликані силами природи (землетрус, повінь, злива, зсув, ураган тощо), хворобу, тривале відрядження, смерть близьких, інші трагічні та непередбачені події в житті людини, тобто це обставини, які не залежать від заінтересованої особи і завадили їй здійснити у встановлений законом строк певні дії. Слід зазначити, що перешкода, яка не дозволяє вчинити в строк процесуальну дію, може носити як фактичний (хвороба, стихійне лихо тощо), так і юридичний характер (несвоєчасне вручення копії процесуальних документів тощо).

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року, заява № 3236/03; п. 41, рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine) від 29 жовтня 2015 року, заява № 32053/13, п. 47).

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає обставин, які можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки адвокат після отримання ухвали апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху, не виконав вимог КПК України та не виправив недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, апеляційним судом встановлено, що причини поновлення строку оскарження на які посилається адвокат, не виправдовують втручання у принцип правової визначеності.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_10 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеса від 20.06.2020 року відносно ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі п.4) ч.3 ст.399 КПК України.

Керуючись ст. ст. 24, 117, 370, 395, 399, 405, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Клопотання адвоката ОСОБА_10 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеса від 20.06.2020 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України залишити без задоволення та повернути йому апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 І ОСОБА_12 О ОСОБА_13