Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/1542/21
Провадження №: 1-і/332/33/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1.23.12.2019 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від реального відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

2.28.01.2020 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від реального відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Перебуває на обліку в Василівському РВ філії ДУ «Центр пробації» м. Дніпрорудне з 17.03.2020 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,-

встановив:

20.02.2023 від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , до суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , заборонивши залишати житло з 22-00 до 06-00; покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду або до прокуратури; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді від 18.01.23 р. ОСОБА_4 продовжено запобіжній захід - тримання під вартою строком на 2 місяці до 16.03.23 р. включно.

В той же час, ОСОБА_4 затримано 09.03.21р., тобто він майже 24 місяці перебуває під вартою, з яких 11 місяців справа по суті не розглядається оскільки матеріали досудового розслідування під час окупації знаходилися в приміщені прокуратури м. Василівка Запорізької області і тому їх поточний стан та місцезнаходження невідомі.

Щодо наявності ризиків в цьому кримінальному провадженні, зазначає, стосовно переховування ОСОБА_4 від органів розслідування та/або суду стороною обвинувачення не надано жодного доказу щодо його наявності.

Щодо знищування, зіпсування або спотворювання будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зазначив, що досудове розслідування ведеться з 09.03.2021 року, тобто вже майже 2 роки. Всі можливі свідки вже допитані, цей злочин стався у встановленому слідством місці. Всі можливі речі, документи та інші доказі вже мали би бути вилучені, описані, долучені та по ним проведені необхідні судові експертизи. Таким чином, відсутній й цей ризик.

Щодо незаконного впливу на потерпілого чи свідка, експерта, спеціаліста. Безпосередніх свідків вже допитано. Всі експерти вже мали би надати свої висновки, але необхідні експертизи ще не проводилися. Таким чином, вплив на будь-кого вчинити не можливо оскільки через окупацію підозрюваному навіть неможливо туди потрапити.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обвинувачений не зможе, обставини щодо цього стороною обвинувачення не доведені й не визначені, оскільки матеріалів досудового слідства на даний час немає.

Вчинення іншого кримінального правопорушення й продовження кримінального правопорушення ОСОБА_6 на думку захисту не можливо, оскільки у разі заміни тримання у СІЗО на домашній арешт, він проживатиме та працюватиме безпосередньо у м.Запоріжжя (договір про оренду житла та гарантійний лист про працевлаштування додано), поїхати на місце злочину не зможе оскільки ця територія під окупацією.

Таким чином, відсутній та необґрунтований й п`ятий ризик для обрання (продовження) запобіжного заходу.

Окрім цього, з наведеного можливо встановити позитивну поведінку обвинуваченого в суспільному житті й його соціальні зв`язки.

Щодо інших обставин цієї справи, то в судовому засіданні встановлено, що немає обґрунтованої підозри, так як процесуально ще не доведено, що всі ці злочини були скоєні ОСОБА_4 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував та зазначив, що захистом та обвинуваченим не надані докази того, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли, не зменшилися. Зазначені ризики, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати. На даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу, просив у задоволенні клопотання відмовити. На даний час ним вживаються заходи щодо відновлення криміналтного провадження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження ЄУН 311/1542/21, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2.ст.115, ч.2 ст.185 КК України.

По даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого був неодноразово продовжений.

Відповідно до Указу Президента України № 64/222 «Про введення воєнного стану в Україні» з урахуванням положень ст.3 Конституції України та на підставі наказу голови Василівського районного суду Запорізької області №3 від 28.02.2022 року Василівським районним судом Запорізької області тимчасово зупинено здійснення судочинства.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022р. територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

18.01.2023р. Заводським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 16.03.2023р. включно з таких підстав. Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які законодавцем віднесені до категорії особливо тяжких злочинів. Передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики на даний час не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисником було надано:

- копію договору оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 , від 19.02.2023, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 терміном на 6 місяців;

- копію гарантійного листа щодо працевлаштування ОСОБА_4 з 01.03.2023 на посаду комплектувальника в ТОВ «Розетка.УА»;

- копію довідки про доходи ОСОБА_9 за період з липня по грудень 2022, яка займає посаду менеджера по роботі з клієнтами ТОВ «Розетка.УА»;

- копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_10 ;

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 201 КПК, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Згідно зі ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України віднесені до особливо тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, при цьому за п.6 ч.2 ст.115 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, а отже, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Наведені обставини, на думку суду, в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

При розгляді питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , судом також прийнято до уваги, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимості на даний час не зняті та не погашені, не одружений, неповнолітніх та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, іншою суспільно-корисною працею не займається, отже не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, а тому є достатні підстави вважати, що останній, з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від слідства та суду та взагалі залишити територію України, що підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: ризики переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за скоєне правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд наголошує, що на даній стадії не вправі вдаватися у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 дій та давати оцінку обґрунтованості обвинувачення, оскільки остаточна оцінка доведеності обвинувачення у відповідності до вимог закону, буде дана лише за наслідками судового розгляду справи в суді першої інстанції, за результатами повного дослідження всіх доказів.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки покази свідків, яких можливо необхідно буде додатково допитати, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи на свободі, обвинувачений може здійснювати незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_4 злочинів, дані про особу обвинуваченого, суд також вважає, що існує ризик того, що обвинувачений може продовжити вчинення протиправних незаконних дій, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18.01.2023 про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведених обставин, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні існує реальний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК.

При цьому, захисником у клопотанні не обґрунтовано та не приєднано даних, які вказують на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобіганням яким обґрунтовувалась необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зникли або зменшились, як і даних, які свідчать про зміну та виникнення нових обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який.

Суд враховує, що сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу, на переконання суду, не свідчить безперечно про таку їх зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих діянь і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обставин, що б виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про відсутність підтвердження існування ризиків суд визнає безпідставними, оскільки ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Звертаючись із клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 вказує на необґрунтованість заявлених прокурором ризиків та на те, що після винесення ухвали 18 січня 2023 року з`явились нові обставини, згідно з якими обвинуваченому необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Наданий захисником договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 від 19.02.2023 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 терміном на 6 місяців, на підтвердження місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги, оскільки вказаний договір не відповідає вимогам законодавства, зокрема не надано належного підтвердження належного права власності ОСОБА_7 на вказане нерухоме майно. Також слід зазначити, що в договорі оренди відсутнє посилання на те, що саме власник житла, а не орендар, згоден на перебування під домашнім арештом особи у її житлі. Крім того, АДРЕСА_4, як зазначено в договорі оренди, в м.Запоріжжі не існує.

Щодо наданого стороною захисту гарантійного листа, відповідно до якого ТОВ «Розетка.УА» підтверджує свою згоду та готовність прийняти на роботу ОСОБА_4 з 01.03.2023 на посаду комплектувальника, то суд зазначає, що лише ця обставина, а саме можливе працевлаштування ОСОБА_4 , сама по собі не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а повинна оцінюватись у сукупності із іншими обставинами, встановленими судом при розгляді даного клопотання.

Що стосується приведення захисником ОСОБА_5 судової практики, наведеної в Узагальненні ВССУ у інших кримінальних провадженнях щодо скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, суд вважає необхідним зазначити, що вказані судові рішення не мають в даному випадку преюдиційного значення, оскільки вирішення питання обрання, продовження строку дії запобіжних заходів або заміну запобіжного заходу обвинуваченому має вирішуватись з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, наявність чи відсутність встановлених конкретних ризиків, з врахуванням особи обвинуваченого, що не є тотожними з приведеною захисником практикою.

Враховуючи викладене, оскільки об`єктивних даних, які свідчать про наявність таких обставин, які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , а також стати підставою для зміни запобіжного заходу щодо нього на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

А тому суд приходить до висновку, що клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 201, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів.

Повний текст ухвали виготовлений 22 лютого 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1