Справа № 686/9855/22
Провадження № 1-кс/686/35/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 29.10.2022 про закриття кримінального провадження №0000242 від 15.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на указану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0000242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0000242, слідчий суддя дійшов такого висновку.

15.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та зареєстровано кримінальне провадження №0000242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 кримінальне провадження закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Вказаних вимог законодавства дізнавач у повній мірі не дотримався.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у ньому здійснювалось стосовно ознак виготовлення експертом ОСОБА_5 завідомо неправдивого висновку внаслідок проведення автотоварознавчої експертизи.

Закриваючи кримінальне провадження дізнавач послалася на те, що під час досудового розслідування встановлено допущення експертом технічної помилки при зазначенні об`єму двигуна транспортного засобу, яка жодним чином не вплинула на кінцевий результат, а експерт дотримався усіх вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що уже закривалося дізнавачем , проте його рішення про закриття кримінального провадження було скасоване у зв`язку із неповнотою досудового розслідування.

Указана неповнота не усунута і натепер.

Під час досудового розслідування після його відновлення, дізнавач 18.10.2022 допитав експерта ОСОБА_5 , показання якого стосовно дотримання вимог законодавства під час проведення експертизи виклав у якості встановленої обставини та підстави для закриття кримінального провадження.

Проте дізнавач не провів належний комплекс слідчих дій, спрямованих на досягнення мети кримінального провадження.

Зокрема,дізнавач при наявності відповідних відомостей у матеріалах кримінального провадження не проаналізував та не надав оцінки тому чи у довіднику-каталозі «Бюлетень автотоварознавця» публікувалась інформація стосовно транспортного засобу тієї марки і модифікації, що був об`єктом проведення експертизи, не перевірив чому експерт двічі у межах однієї справи для надання у різних інстанціях зазначив неправильні відомості у висновку про об`єм двигуна транспортного засобу Renault Kangoo, зазначивши об`єм двигуна 1,6 dci.

Крім цього, дізнавач не перевірив чи відповідають дійсності показання експерта ОСОБА_5 про те,що під час проведення експертизи використана модифікація «Be-Bop», 1,5dci FAP 100KW, оскільки програмний комплекс AUDATEX, який використовував експерт для проведення авто товарознавчої експертизи та який має функцію ідентифікації автомобіля за його він-кодом, саме так ідентифікував транспортний засіб.

В той час, як за повідомленням ОСОБА_3 , транспортний засіб, який був об`єктом дослідження є вантажним фургоном, переобладнаним у пасажирський, не має того переліку опцій,який є у версії такого транспортного засобу, виготовленого для перевезення пасажирів (легкового фургона) та не є версією із короткою базою транспортного засобу Renault Kangoo, яка позначається як Be-Bop.

Отже, в процесі проведення досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі встановлені обставини, про що свідчить відсутність викладу їх змісту та аналізу у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України дізнавач зазначає про відсутність складу кримінального правопорушення, проте не зазначає у чиїх діях відсутній зазначений склад кримінального правопорушення з посиланням на встановлені під час досудового розслідування обставини.

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним. Вказані недоліки постанови слідчої та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті дізнавачем під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

За таких обставин, викладені висновки про наявність підстав для закриття кримінального провадження не відповідають фактичним обставинам справи.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, усунути зазначені недоліки досудового розслідування, надати оцінку встановленим обставинам та, в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке у будь-якому випадку має бути належним чином мотивованим.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях та/або не були викладеними у процесуальному документі.

Викладені у скарзі ОСОБА_3 аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого заслуговують на увагу.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

А тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 29.10.2022 про закриття кримінального провадження №0000242 від 15.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1