Справа № 369/5440/23
Провадження №1-кс/369/1201/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання заступника начальника ВРЗЗС СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001326 від 12.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання заступника начальника ВРЗЗС СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001326 від 12.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за № 0001326 від 12.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що від 12.04.2023 до ЧЧ ВП №4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що 11.04.2023 року близько 21 год 00 хв. двоє наглядно знайомих осіб грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, що виразилось у нанесені тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 неподалік від ЗОШ №1.

Так, відповідно до рапорту ВКП Бучанського РУП ГУНП в Київській від 12.04.2023, стало відомо, що в будинку що за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає гр. ОСОБА_6 , який причетний до вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, 12.04.2023 в період часу з 21:47 до 21:51 було проведено обшук на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 де проживає гр. ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено:

- Куртка чорно жовта;

- Сині джинси;

- Помаранчева кофта.

Дане майно на праві користування належить гр. ОСОБА_6 .

Відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження встановлено, що у вищевказаних речах гр. ОСОБА_6 перебував на місці скоєння злочину, а саме за адресою: Київська область, с. Білогородка, по вулиці, Сосніних в громадському місці, а саме поруч з школою ОЗО № 1, при цьому грубо порушував громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок у нічний час, спільно з ОСОБА_7 , здійснив побиття гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , належить на повної приватної власності ОСОБА_8 .

У зв`язку із тим, що вилучене майно, може містити ознаки речових доказів, та в подальшому слугувати доказами в рамках кримінального провадження, після проведення відповідних судових експертиз, в органів досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту, на вищевказані предмети і речовини, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

У даному випадку вказане майно є предметом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив накласти арешт в частині заборони користування, відчуження, розпорядження майном вилученим 12.04.2023 під час обшуку проведеного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК Україниу гр. ОСОБА_6 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: куртку чорно-жовту; сині джинси та помаранчеву кофту.

В судове засідання слідчий не з`явився. В клопотанні розгляд просить проводити у його відсутність. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 12.04.2023 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: куртку чорно-жовту; сині джинси, помаранчеву кофту.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Наталія ПІНКЕВИЧ