Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3282/22
номер провадження 1-кс/695/756/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області - Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

дізнавача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000755 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та в якому проживає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою відшукання та вилучення сім карт № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , мобільних телефонів IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 , IMEI: НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 та іншої комп`ютерної техніки, яку могли використовувати при вчиненні шахрайських дій.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.11.2022 до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що у період з 06.11.2022 по 07.11.2022 невідома особа чоловічої статі, зателефонувавши з абонентського номеру НОМЕР_12 , представившись співробітником служби безпеки банку, ввівши в оману, шляхом здійснення поповнення абонентських номерів (НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ) заволоділа грошовими коштами в сумі близько 38 990 грн, що належать заявниці, чим їй спричинено матеріальну шкоду на вище вказану суму.

По даному факту 07.11.2022 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000755, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено, що 06.11.2022 о 13:00 год до заявниці на її мобільний телефон надійшов виклик від абонентського номера НОМЕР_12 та особа чоловічої статі, представилась співробітником служби безпеки банку та повідомила, що щойно відбулася спроба несанкціонованого переказу грошових коштів із банківського рахунку заявниці та для забезпечення безпеки потрібно виконувати всі вказівки, які їй будуть повідомляти в телефонному режимі.

ОСОБА_11 отримала вказівку від невідомої особи та добровільно здійснила переказ грошових коштів через додаток «Приват24» iз власного банківського рахунку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 (кредитна картка) на свій мобільний телефон в сумі 6000 грн, які в подальшому перевела на абонентський номер НОМЕР_19 , що надав невідомий і за його вказівкою через додаток «Приват24» перерахувала грошові кошти в сумі 5000 грн на власний банкiвський рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_20 (картка для виплат).

07 листопада 2022 року о 07:41 год до ОСОБА_11 знову зателефонувала невідома особа чоловічої статі із абонентського номеру НОМЕР_12 та повідомила, що 06.11.2022 не вдалося провести всі банківські операції по її рахунках та потрібно знову виконувати всі його вказівки, які будуть надходити по телефону. ОСОБА_11 знову здійснила вказані невідомим операції з власного мобільного телефону та перераховула із свого банківського рахунку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 (кредитна картка) грошові кошти в сумі 6000 грн на власний банківський рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_20 (картка для виплат) та в подальшому перерахувала зазначену суму на абонентський номер НОМЕР_19 .

Цього ж дня заявниця із власної кредитної картки на карту для виплат здійснила переказ грошових коштів в сумі 21 000 грн, зняла їх в банкоматі в смт. Драбів по вул. Центральна, 37, та за цією ж адресою через термінал самообслуговування здійснила поповнення абонентських номерів, що надав зловмисник , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ) на загальну суму 17 840 грн.

Як зазначено у клопотанні ОСОБА_11 стверджує, що шахрайськими діями їй завдано матерiальної шкоди на суму 38 980 грн, про що свідчать виписки з банку про рух по картках заявниці.

У ході досудового розслідування отримано рапорт працівника поліції, в якому вказано, що оперативно-розшуковим шляхом отримано iнформацiю про те, що до вказаного діяння може бути причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживас за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наявною інформацією в домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 , зберігається частина мобільних термiналiв, сiм карт, комп`ютерної технiки, якi використовувались при вчиненні шахрайських дій, а саме сім карти № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 НОМЕР_7 , мобільні телефони IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 , IMEI: НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 та інша комп`ютерна техніка, яку могли використовувати при вчиненні шахрайських дій.

Вiдповiдно до витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 314867488, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Посилаючись на те, що наявні достатні підстави вважати, що у домоволодінні за вказаною адресою можуть зберігаються речі, матеріальні об`єкти, якi є речовими доказами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні дізнавач на задоволенні клопотання наполягала повністю, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши дізнавача вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000755 від 07.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 07.11.2022 до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що у період з 06.11.2022 по 07.11.2022 невідома особа чоловічої статі, зателефонувавши з абонентського номеру НОМЕР_12 , представившись співробітником служби безпеки банку, ввівши в оману, шляхом здійснення поповнення абонентських номерів (НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ) заволоділа грошовими коштами в сумі близько 38 990 грн, що належать заявниці, чим їй спричинено матеріальну шкоду на вище вказану суму.

По даному факту 07.11.2022 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000755, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено, що 06.11.2022 о 13:00 год до заявниці на її мобільний телефон надійшов виклик від абонентського номера НОМЕР_12 та особа чоловічої статі, представилась співробітником служби безпеки банку та повідомила, що щойно відбулася спроба несанкціонованого переказу грошових коштів із банківського рахунку заявниці та для забезпечення безпеки потрібно виконувати всі вказівки, які їй будуть повідомляти в телефонному режимі.

ОСОБА_11 отримала вказівку від невідомої особи та добровільно здійснила переказ грошових коштів через додаток «Приват24» iз власного банківського рахунку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 (кредитна картка) на свій мобільний телефон в сумі 6000 грн, які в подальшому перевела на абонентський номер НОМЕР_19 , що надав невідомий і за його вказівкою через додаток «Приват24» перерахувала грошові кошти в сумі 5000 грн на власний банкiвський рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_20 (картка для виплат).

07 листопада 2022 року о 07:41 год до ОСОБА_11 знову зателефонувала невідома особа чоловічої статі із абонентського номеру НОМЕР_12 та повідомила, що 06.11.2022 не вдалося провести всі банківські операції по її рахунках та потрібно знову виконувати всі його вказівки, які будуть надходити по телефону. ОСОБА_11 знову здійснила вказані невідомим операції з власного мобільного телефону та перераховула із свого банківського рахунку «ПриватБанк» № НОМЕР_18 (кредитна картка) грошові кошти в сумі 6000 грн на власний банківський рахунок «ПриватБанк» № НОМЕР_20 (картка для виплат) та в подальшому перерахувала зазначену суму на абонентський номер НОМЕР_19 .

Цього ж дня заявниця із власної кредитної картки на карту для виплат здійснила переказ грошових коштів в сумі 21 000 грн, зняла їх в банкоматі в смт. Драбів по вул. Центральна, 37, та за цією ж адресою через термінал самообслуговування здійснила поповнення абонентських номерів, що надав зловмисник (НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ) на загальну суму 17 840 грн.

У ході досудового розслідування отримано рапорт працівника поліції в якому вказано, що оперативно-розшуковим шляхом отримано iнформацiю про те, що до вказаного діяння може бути причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживас за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з наявною інформацією в домоволодінні, що розташоване по АДРЕСА_1 , зберігається частина мобільних термiналiв, сiм карт, комп`ютерної технiки, якi використовувались при вчиненні шахрайських дій, а саме сім карт № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 НОМЕР_7 , мобільних телефонів IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 , IMEI: НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 та іншої комп`ютерної техніки, яку могли використовувати при вчиненні шахрайських дій.

Вiдповiдно до витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 314867488, домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст. 9 КПК України полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Частиною першою статті 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно з ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, визначені ч. 3 даної статті.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та положень Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод» 1950 року (далі - Конвенція 1950 року) держава має виконувати свої зобов`язання не тільки утримуватися від дій, що порушують права людини, а діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Стаття 8 Конвенції 1950 року вимагає забезпечення захисту окремої особи від довільного втручання з боку органів державної влади.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005) та «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Окрім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує також рішення по справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007, де Високий Суд зазначив, що він повинен впевнитися в тому, що громадянам надається достатній і ефективний захист від зловживань влади, а також визначити чи було в кожному конкретному випадку втручання пропорційним поставленій меті, оцінивши обставини, в яких було винесено постанову про проведення обшуку, її зміст, спосіб проведення обшуку, присутність понятих під час його проведення, межі його можливих наслідків, загрозу репутації осіб, в житлі яких проводився обшук. Відсутність вимоги щодо судового розгляду перевірки законності проведеного обшуку має наслідком те, що слідчі органи мають свободу дій у визначенні доцільності і меж обшуку та вилучення предметів і документів. Також, визначаючи порушення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Відповідно до положень національного законодавства, а саме ч. 5 ст. 234 КПК України, передбачено, що слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Натомість, в порушення п. 4 ч. 5 ст. 234 КПК України, дізнавачем не надано доказів, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що відшукувані речі знаходяться у зазначеному в клопотанні приміщенні.

Звертаючись з даним клопотанням, дізнавач на підтвердження факту того, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігається частина мобільних термiналiв, сiм карт, комп`ютерна технiка, які використовувались при вчиненні шахрайських дій, а саме сім карти № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 НОМЕР_7 , мобільні телефони IMEI: НОМЕР_8 , IMEI: НОМЕР_9 , IMEI: НОМЕР_10 , IMEI: НОМЕР_11 та інша комп`ютерна техніка, яку могли використовувати при вчиненні шахрайських дій, надав до суду рапорт ст. о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_13 .

Також до суду надано інформацію від УОТЗ ГУНП в Черкаській області, в якій відсутні відомості, на які посилається дізнавач в обґрунтування даного клопотання.

Інших належних да достовірних доказів на підтвердження того, що у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 можуть зберігатися зазначені у клопотанні предмети та речі судді не названо та не надано.

Слідчий суддя вважає безпідставним посилання на рапорт ст. о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_14 , оскільки такі докази не є достатніми для підтвердження доводів дізнавача та задоволення клопотання про проведення обшуку.

Так рапорт поліцейського, за відсутності інших доказів в їх сукупності, не може бути єдиним доказом для встановлення тих обставин, на які посилаються працівники поліції при зверненні до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 45 рішення ЄСПЛ «Бук проти Німеччини» від 28.04.2005 констатовано, що держави можуть за необхідності вдаватися до проведення обшуку з метою отримання доказів на підтвердження факту вчинення певних правопорушень. При цьому, суду необхідно оцінювати, чи підстави, наведені на обґрунтування проведення обшуку житла та виїмки з нього, є належними та достатніми і чи принцип пропорційності дотриманий (рішення у справах «Функе проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 55-57); «Крем`є проти Франції» від 25.02.1993 (пункти 38-40).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не доведено потреби у проведенні обшуку у вказаному володінні особи, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні дізнавача, а тому слідчий суддя вважає що вимоги клопотання дізнавача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1