КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2379/2023 Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України
ЄУН: 752/1775/20 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0010023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, з професійно технічною освітою, одружена, має на утриманні малолітню дитину, не працевлаштована, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що 27 листопада 2019 року о 19.30 год., перебуваючи після робочої зміни на робочому місці у магазині «Сільпо-Фуд», що розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Конєва, 7, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла з холодильника філе куряче ТМ «Бащинський» вагою 0,446 г вартістю 100,13 грн. (артикул 503709) та шинку ТМ «Argal» вагою 2,26 кг вартістю 376, 48 грн. (артикул 430421), після чого поклала вказаний товар у сумку і направилась до виходу з магазину, але під час перевірки її особистих речей охоронцем магазину вказаний прихований товар був виявлений, що і стало причиною того, що її умисел на таємне викрадення чужого майна не був доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі. Своїми діями ОСОБА_6 мала намір завдати ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 476,61 грн.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій обвинуваченої, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, постановити ухвалою, якою ОСОБА_6 звільнений на підставі ст. 49, п. 5 ст. 74 КК України призначеного вироком суду покарання у зв`язку з закінченням строків давності притягнення док кримінальної відповідальності.

Прокурор обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, на час його вчинення 27 листопада 2019 року було злочином середньої тяжкості. Однак у зв`язку із змінами у законодавстві на даний час вказане кримінальне правопорушення за класифікацією, визначеною статтею 12 КК України, є кримінальним проступком. На момент ухвалення місцевим судом вироку від 23 січня 2023 року трирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку закінчився 27 листопада 2022 року, і тому о до обвинуваченої належить обов`язково застосувати положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. У даному кримінальному провадженні необхідно при йняти рішення про зміну вироку суду першої інстанції, оскільки від обвинуваченої клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України не надходило. За таких обставин ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного за даним виром покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 перебувала у розшуку, яким переривається строк давності, обвинувачену, яка погодилась з апеляційною скаргою, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів доходить такого висновку.

Згідно з матеріалами судового провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК Українине досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кваліфікація дій обвинуваченої не оспорюється як прокурором в апеляційній скарзі, так і жодним учасником під час апеляційного розгляду.

Покарання обвинуваченій призначено відповідно до положень ст. 50, 65 КК України, і прокурором також не оспорюється, а, окрім того, обвинуваченою штраф сплачений (ас. 135-136).

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність звільнення обвинуваченої від покарання на підставі положень ст. 49, п. 5 ст. 74 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Згідно з ч. 2 вказаної статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Вироком суду встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яке на даний час відноситься до кримінальних проступків, вчинено ОСОБА_6 27 листопада 2019 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 2 вересня 2021 року ОСОБА_6 оголошено у розшук (ас. 85-86, 94 зв.). 26 листопада 2022 року було встановлено місце перебування обвинуваченої (ас. 96).

Таким чином, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 у розшуку перебіг давності був зупинений 2 вересня 2021 року та відновлений 26 листопада 2022 року. Оскаржуваний вирок постановлений 23 січня 2023 року.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини свідчать про те, що у даному кримінальному провадженні у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 у розшуку строки давності притягнення її до кримінальної відповідальності не закінчились, а, відтак, ОСОБА_6 не підлягає звільненню ні від кримінальної відповідальності, ні від покарання.

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4