Справа № 585/961/21
Номер провадження 1-кс/585/27/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про встановлення строку для складання та вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

3 січня 2023 року до суду надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в резолютивній частині якої він просить: встановити старшому слідчому Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 та прокурору Роменської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000165 від 02.04.2021 р. строк терміном 15 днів для складання та вручення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України. В обґрунтування скарги вказано, що старшим слідчим Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 02.04.2021 р. за ст. 287 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснює прокурор Роменської окружної прокуратури ОСОБА_5 . Матеріалами кримінального провадження встановлено, що 29.01.2021 р. близько 21 год. 55 хв. ОСОБА_6 будучи власником автомобіля марки «ВАЗ-21104», р.н. НОМЕР_1 , та відповідальною особою за технічний стан та експлуатацію вищевказаного транспортного засобу, допустив до керування вищевказаним автомобілем ОСОБА_7 внаслідок чого остання, керуючи вказаним автомобілем, перебуваючи в с. Суха Грунь, здійснила наїзд на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до висновку експерта (судово - медичної експертизи) № 60 від 31.03.2021 р., отримав наступні тілесні ушкодження: поєднана травма, ЧЗМТ, струс головного мозку, закрита травма живота, розрив брижі клубної кишки, внутрішньочеревна кровотеча (500 мл.) за очеревинна гематома кишки, ліво кого бокового каналу, перелом обох гілок лонної кістки зліва, забій січового міхура (гематурія), забійна рана лівої тім`яної ділянки, забійні рани верхнього повіка ока, нижнього повіка правого ока, забій м`яких тканин обличчя, звезення шкіри пальців кистей, крововиливи колінних суглобів. Ушкодження у вигляді перелому обох гілок лонної кістки зліва, кваліфікуються як СЕРЕДНЬОЇ тяжкості тілесні ушкодження. Ушкодження у вигляді закритої травми живота: розриву брижі клубної кишки, внутрішньочеревної кровотечі (500 мл.), за очеревинної гематоми кишки, лівого бокового каналу кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодження. Відповідно до приписів ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Згідно з ч.ч. 1, 2 ,5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У відповідності до ст. 8 цього Кодексу кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 3-рп/2003 від 30.01.2003 року у справі № 1-12/2003 щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Згідно з ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки. Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Аналіз наведених норм закону дає підстави зробити висновок, що слідчий суддя може вжити заходів передбачених законом для забезпечення розумних строків при проведенні досудового розслідування. При цьому, забезпечення слідчим суддею розумності строків досудового розслідування здійснюється з урахуванням об`єктивних даних, які дозволяють визначити конкретні проміжки часу для вжиття тих чи інших слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень. Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Згідно з ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; - повідомляти особі про підозру. Незважаючи на проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та наявності достатніх доказів скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, йому не повідомлено про підозру у вчиненні злочину. На думку прокурора ОСОБА_6 не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 287 КК України і у його діях відсутній склад злочину, оскільки 01.02.2021 р. він вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. В обґрунтування своєї позиції прокурор ОСОБА_5 посилається на статтю 61 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Зміст принципу, викладеного у ст. 61 Конституції України, повинен сприйматися як заборона притягати фізичну або юридичну особу двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й теж саме правопорушення, але особа може бути притягнена за правопорушення до різних видів відповідальності, зокрема - нести цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а відповідно до частини 3 статті 2 КК України ніхто не може бути притягнений до кримінальної відповідальності за той самий злочин більше одного разу. Позиція прокурора у даному випадку є хибною, оскільки ОСОБА_6 повинен бути притягнутий до іншого виду юридичної відповідальності - кримінальної, так як вчинив злочин, а не адміністративне правопорушення. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні КУпАП, настає якщо ці правопорушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Для вирішення питання щодо наявності або відсутності в діянні ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за ст. 287 КК України необхідно встановити чи настали наслідки внаслідок допуску до керування транспортним засобом особи, яка не має права керування таким транспортним засобом, а якщо й настали, то які саме. У даному випадку внаслідок допуску ОСОБА_6 до керування транспортним засобом ОСОБА_7 , яка не має права керування таким транспортним засобом, потерпілому ОСОБА_2 заподіянні середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, що тягне за собою кримінальну відповідальність за ст. 287 КК України. Частина 2 статті 126 КУпАП не передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за спричинення потерпілому середнього чи тяжкого тілесного ушкодження, оскільки це є складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України. При вирішенні питання чи можна бути двічі притягненим до юридичної відповідальності, зокрема, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП та за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України слід мати на увазі, що кримінальне провадження стосується саме наслідків у виді спричинення середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень, що не передбачає норма ч. 2 ст. 126 КУпАП. За таких обставин відсутнє порушення статті 4 Протоколу ? до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зазначена правова позиція викладена ВС/ККС у постанові від 04.10.2018 р. по справі № 263/8330/15-к. від 04.10.2018 р. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 16.11.2020 р. по справі № 159/3357/18 зазначила, що одночасне притягнення однієї особи до цивільної та кримінальної відповідальності не суперечить передбаченому у ч. 1 ст. 61 Конституції України принципу, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Наведене конституційне положення не виключає можливості настання двох видів юридичної відповідальності, якщо одним діянням особа вчиняє два різних правопорушення, тобто склади яких містять різні елементи та базуються на різних фактах. У таких випадках має місце ідеальна сукупність правопорушень двох видів (наприклад, злочину та цивільно-правового делікту). На даний час не надана належна і об`єктивна оцінка зібраним у справі доказам і тим самим не забезпечено складання та вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України у розумні строки. При вирішенні скарги необхідно взяти до уваги, що приписами КПК передбачені процесуальні права як слідчого, так і прокурора, щодо прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, зокрема, складення та вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Як передбачено ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

З наведених норм КПК України, вбачається, що на підставі ст. 303 КПК України, до слідчого судді може бути оскаржено лише певний перелік рішень, дій чи бездіяльності відповідної особи.

В той же час в скарзі взагалі не вказується які саме дії, рішення чи бездіяльність оскаржуються, натомість є вимога про зобов`язання прокурора та слідчого скласти підозру по конкретній нормі КК України та повідомити про цю підозру. Крім цього скаржник вважає необхідним щоб слідчий суддя встановив строк складання такої підозри та її повідомлення особі.

Відповідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

При цьому слідчий суддя, виходить з вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, не вбачає підстав для вирішення порушеного питання слідчим суддею, оскільки зобов`язання слідчого та прокурора скласти повідомлення про підозру та вручити таке повідомлення у певний строк, що визначений слідчим суддею виходить за межі повноважень слідчого судді.

За таких обставин, провадження з розгляду даної скарги не може бути відкрите.

Дана скарга розподілена судді 9 січня 2023 року, оскільки рішенням зборів суддів № 21 від 21 грудня 2022 року у звітний період з 26.12.2022 року по 06.01.2023 року включно, було зупинено розподіл справ між суддями Роменського міськрайонного суду, за виключенням наступних справ, розгляд яких є невідкладним, у зв`язку з чим ухвала винесена 9 січня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303-304 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження з розгляду скарги представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про встановлення строку для складання та вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1