ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/641/23 Справа № 204/8994/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ДФ "Спеціальний заклад

з надання психіатричної допомоги" ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

особи, щодо якої подано заяву про

зміну застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

якою задоволено заяву представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до анамнезу психічної хвороби психічний стан ОСОБА_10 змінився в 1991 р., коли почав захоплюватись оздоровчим філософським та релігійним навчанням. З 1998 р. неодноразово лікувався в психіатричних закладах. Останнє лікування в психіатричному стаціонарі з 29.12.2013 р. по 03.03.2014р. - в Київському психоневрологічному диспансері №5 на денному стаціонарі. Під час госпіталізації в психіатричному закладі йому було чутно «голоси» імперативного та коментуючого характеру, ОСОБА_9 висловлював маячні ідеї релігійному змісту.

Також судом не було досліджено попередні висновки, а саме: висновок № 1004 від 25.10.2021 року та висновок №429 від 07.05.2021 року.

Стверджує, що з травня 2022 року у ОСОБА_9 хоч і сформувалась формальна критика до свого стану та скоєного, а також позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра, однак такий стан ОСОБА_9 не є достатньо тривалим, і неможливо перейти до переконливого висновку, що такі зміни в стані ОСОБА_9 будуть наявні в подальшому.

Представником Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" лікарем-психіатром ОСОБА_7 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року задоволено заяву представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України" про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, з урахуванням висновку комісії лікарів-психіатрів, пояснень ОСОБА_9 та представника установи подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, особу, щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, його захисника та представника медичного закладу, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22.02.2000 року перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Відповідно до ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України: - продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування; - розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у порядку, передбаченому ст. 95 КК України та ст. 512 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді заяви були дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.03.2015 року до ОСОБА_9 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, які неодноразово продовжувались.

Судом першої інстанції встановлено, що з висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, № 1011 вбачається, що з грудня 2020 року психічний стан ОСОБА_9 характеризувався маячними ідеями впливу, оволодіння, які розпалися на окремі фрагменти, набули безглуздих, мінливих тверджень, що не несуть криміногенної спрямованості і не впливають на поведінку пацієнта. Омани сприйняття мали коментуючий та періодичний характер. На перший план виступала симптоматика шизофренічного дефекту з вираженими емоційно-вольовими порушеннями з емоційною сплощеністю, відокремленістю, неадекватністю, звуженням кола інтересів, зниженим рівнем спонукань. Надалі у психічному стані маячних ідей впливу, оволодіння мали мінливий, безглуздий характер, не впливали на поведінку хворого, які носили відносно упорядкований характер та не мали криміногенної спрямованості. Омани сприйняття мали коментуючий та періодичний характер та не впливали на поведінку пацієнта. З травня 2021 року психічний стан стабільний та характеризувався дефектним станом з грубими формальними розладами мислення у вигляді розірваності, аморфності, непродуктивності, нецілеспрямованості, а також порушеннями емоційно-вольової сфери: емоційною холодністю та парадоксальністю, порушенням вольових функцій, відсутністю критичного ставлення до свого стану, тяжкості скоєного. Маячні ідеї впливу, оволодіння мали мінливий, безглуздий, відривчастий характер, не впливали на поведінку хворого, не мали криміногенної спрямованості. Зберігались періодично виникаючі омани сприйняття, що не впливали на поведінку пацієнта та мали коментуючий характер. З травня 2022 року була сформована формальна критика до свого стану та скоєного, а також позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра.

Враховуючи викладене, комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку про доцільність зміни ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру із суворим наглядом на застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, оскільки ОСОБА_9 за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважав, що заява підлягає задоволенню, оскільки у хворого ОСОБА_9 достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи тривалість застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, анамнез його хвороби, та те, що на цей час особливої суспільної небезпеки він не представляє, продовження примусового медичного лікування у психіатричному закладі із суворим наглядом не потребує, тому колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про задоволення заяви представника Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" ДУ "Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України".

Посилання прокурора на те, що, судом не взято до уваги анамнез хвороби ОСОБА_9 , неодноразове його лікування в психіатричних закладах, попередні висновки лікарів, а також, що з травня 2022 року у ОСОБА_9 хоч і сформувалась формальна критика до свого стану та скоєного, а також позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря-психіатра, однак такий стан ОСОБА_9 не є достатньо тривалим, і неможливо перейти до переконливого висновку, що такі зміни в стані ОСОБА_9 будуть наявні в подальшому є безпідставними, оскільки зазначене жодним чином не спростовує того, що у стані здоров`я особи відбулись істотні зміни та особа є менш суспільно небезпечною, крім того, при застосуванні до ОСОБА_9 госпіталізації до психіатричного закладу із іншим видом нагляду за ним також буде наявний контроль за прийняттям ліків. Окрім того, відповідно до показів лікаря, наданих в суді першої інстанції, на даний час у ОСОБА_9 наявна позитивна динаміка, а згідно із листом КНП "Клінічна лікарня "Психіатрія" від 18.01.2023 року, вказане підприємство може прийняти ОСОБА_9 , до якого застосовано примусові заходи медичного характеру з посиленим режимом нагляду.

За таких обставин, врахувавши наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки не було доведено, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом становить суспільну небезпеку та особливу небезпеку для оточуючих, та потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Таким чином, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року постановлена згідно із нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 94, 95 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року щодо ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4