У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6741/22

№ 1-кп/183/787/23

14 березня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 09.06.2022, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України. Так, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, які передбачають вичерпний перелік анкетних відомостей обвинуваченого, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 зазначено особисті дані, які не передбачені даною нормою, а саме: інформацію щодо роду занять, місця роботи, посади та судимості ОСОБА_5 . Крім того, обвинувальний акт підписаний прокурором ОСОБА_6 , але не скріплений печаткою відповідної прокуратури. В обвинувальному акті зазначено відомості щодо повідомлення ОСОБА_5 про підозру, хоча зазначення таких відомостей в обвинувальному акті не передбачено у ч. 2 ст. 291 КПК України. Також, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України щодо належного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення (зокрема не зазначено місця вчинення правопорушення; викладено обставини щодо мотиву, які мають характер припущення; викладено припущення щодо наслідків).

Доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, складений з порушенням вимог, що встановлені у ст. 109 КПК України, оскільки містить невірну нумерацію рядків з відповідними номерами, не зазначено час проведення деяких процесуальних дій, вказано невірні найменування деяких процесуальних рішень тощо.

Таким чином, вважаючи вищевказані порушення суттєвими недоліками обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, захисник ОСОБА_4 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. ст. 109, 110, 291 КПК України.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, вважаючи його необґрунтованим.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання захисника, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

За висновком, який міститься у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України, зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Інших підстав для повернення обвинувального акту чинним кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність цього процесуального документу вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які дійсно перешкоджають суду призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000214 від 09.06.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.

З обвинувального акту у вищевказаному кримінальному провадженні вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні викладено чітко і конкретно.

З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у даному обвинувальному акті, а отже і обвинувачення ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не викликає сумнівів. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що зміст обвинувачення ОСОБА_5 є неконкретним, а тому немає підстав стверджувати, що це може вплинути на право захисту обвинуваченого, і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Питання ж доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в межах пред`явленого обвинувачення, питання належності, допустимості та достатності доказів суд встановлює під час судового розгляду.

Доводи захисника щодо не скріплення підпису прокурора печаткою суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Отже, кримінальний процесуальний закон України не передбачає вимог щодо скріплення підпису прокурора, який затвердив складений слідчим обвинувальний акт, печаткою.

Твердження захисника ОСОБА_4 про наявність недоліків, допущених при складанні реєстру матеріалів досудового розслідування, які є істотним порушенням вимог діючого законодавства, суд відхиляє, оскільки такі доводи можуть бути перевірені лише під час судового розгляду із дослідженням письмових документів, процесуальних рішень та інших матеріалів. Крім того недоліки, які, на думку сторони захисту, містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування, не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого провадження, є обвинувальний акт, а додатки до нього, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, як і невідповідність реєстру матеріалів кримінального провадження вимогам ст. 109 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого провадження.

Інші обставини, які на думку захисника свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 314, 350, 371, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 17 березня 2023 року о 09 годині 10 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1