Провадження № 1-кп/947/547/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі об`єднанні обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002511 від 03.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України,та у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №00000128 від 15.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 255-1 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднанні обвинувальні акти у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002511 від 03.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України,та у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №00000128 від 15.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 255-1 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 27, ч.2 ст. 186 КК України.

24.02.2022 року указом президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 року.

Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

Відеоконференції з ДУ "ОСІ " не проводилася у зв`язку з відсутністю Інтернет зв`язку.

Обвинувачені ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які утримується в ДУ "ОСІ" до суду не доставлений, оскільки доставка обвинувачених з ДУ "ОСІ" неможливо у зв`язку з наявністю воєнного стану на території країни.

Враховуючи зміст листа Верховного суду від 03.03.2022 року "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану" допускається розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів за попередньою змовою групою осіб, не працює, не має постійного джерела доходів, тобто не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те,що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_4 просив продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкції яких передбачають позбавлення волі на тривалий строк та конфіскацію майна, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, інших обвинувачених у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити нові злочини. Ризики прокурор обґрунтовує тим, що він офіційно не працевлаштований, має явний незадовільний майновий стан, не має міцних соціальних зв`язків, відсутнє постійне місце проживання в Одесі, раніше судимий за вчинення умисних корисних злочинів, не працював. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_10 .

Прокурор ОСОБА_4 просив суд продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченому ОСОБА_11 строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_11 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити нові злочини. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_8 , клопотання прокурора не обґрунтовано, тому як відповідно до КПК України вагомість доказів суд вивчає в судовому засіданні, але прокурор не надав жодного доказу яким обґрунтовує ризики на які посилається. Обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце мешкання, у нього є батьки, та малолітня дитина на утриманні, відсутність матеріальної заборгованості перед потерпілим, ризик впливу нівелюється, тому як відсутні відомості щодо впливу на інших учасників кримінального провадження, тому можливо змінити запобіжний захід на цілодобовий арешт за місце мешкання.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_9 , клопотання прокурора не обґрунтовано, посилання прокурора на вплив на свідків не доведено. Обвинувачений ОСОБА_9 покинути межі країни не зможе, оскільки є особою призивного віку. У нього є постійне місце мешкання, тому відносно нього можливо обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_7 заперечував щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики на які посилається прокурор ґрунтуються на припущеннях. Обвинувачений ОСОБА_8 більш двох років утримується під вартою, він має постійне місце мешкання, на його утриманні перебуває малолітня дитина. Крім того, 26.11.2022 року, матір`ю обвинуваченого ОСОБА_12 потерпілому ОСОБА_13 була компенсована матеріальна та моральна шкода у розмірі 2 500 доларів США, потерпілий ніяких претензій не має, та у обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні документи які дають можливість виїхати за кордон.

Адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені та необґрунтовані. Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою не відрізняються від попередніх, актуальність ризиків з часом спливає, тому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_11 не заперечував проти проведення судового засідання без присутності його захисника, та не заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно нього.

Враховуючи думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурорів, клопотання захисників, суд прийшов до наступного.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, з рішення ЄСПЛ у справі "Смирнов проти Росії" від 24 липня 2003 року вбачається, що питання щодо того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно (п.п.61, 62). Наявність підстав тримання під вартою обвинуваченого повинні оцінюватися в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних її обставин. Тривале ж утримання під вартою людини може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак, інтересами суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (аналогічне рішення ЄСПЛ від 26 січня 1993 року у справі "Ш. проти Швейцарії"). Саме на національні судові органи покладається обов`язок забезпечувати розумність строків тримання обвинуваченого під вартою. Для цього суди повинні розглянути всі факти на користь і проти існування суспільного інтересу, який, при належному забезпеченні принципу презумпції невинуватості, виправдовує відхід норми про повагу до особистісної свободи і викласти ці міркування у своїх рішеннях щодо клопотань про звільнення з-під варти.

Разом з цим, враховуючи той факт, що судовий розгляд даного кримінального провадження в районному суді ще не закінчений, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 на стадії судового розгляду, запобігання ризику переховування від суду та надання можливості повному та всебічному розгляду справи судом в розумні строки, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки матеріальна та моральна шкода потерпілому ОСОБА_13 в повному обсязі відшкодовано, претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 не має.

Стороною захисту надані документи, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 забезпечений постійним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Прокурор даних обставин не заперечував.

Таким чином, суд вважає, що необхідності обмеження права обвинуваченого ОСОБА_8 на свободу шляхом його утримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії судового розгляду, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , які вказують на існування міцних важелів соціального стримування обвинуваченого, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Такий запобіжний захід, на думку суду, зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи кожного обвинуваченого, віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів за попередньою змовою групою осіб, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_9 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_9 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 , та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченму ОСОБА_9 .

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що він раніше неодноразово судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність простійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень вчинених організованою групою, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_10 винним, тому враховуючи того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_10 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, може знищити, сховати або спотворитиречі, які мають істотнезначення для встановлення обставинкримінальних правопорушень, та незаконно чинититиск на свідків, потерпілих та іншихобвинувачених у цьому кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 .

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Вирішуючи питання про продовження відносно ОСОБА_11 дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт в певний час доби, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення вчинення якого йому інкримінується, враховуючи дані про особу обвинуваченого, стан здоров`я, наявність родини, місця мешкання, працевлаштування, міцність соціальних зв`язків, вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора, та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,181,183,184,194,196,197,331,369-372,376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, задовольнити.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , відмовити.

Задовольнити клопотання прокурорів про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, та продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.

Продовжити відносно ОСОБА_10 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 17.01.2023 року.

Продовжити відносно ОСОБА_9 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 17.01.2023 року.

Змінити, обраний відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 18.02.2022 року, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: знаходитись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками та потерпілими по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст.202 КПК України ОСОБА_8 , підлягає негайному звільненню з під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Продовжити ОСОБА_11 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 18.02.2023 року, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: знаходитись з 22.00 до 06.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, свідками по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_11 та ОСОБА_8 покласти на ОРУП №1 та ГУНП в Одеській області, якому відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України необхідно негайно поставити обвинуваченого на облік, про що повідомити суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 та ОСОБА_8 що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України у разі невиконання умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту або покладених на нього обов`язків, до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на них може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частини продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_15