Справа № 589/4555/22
Провадження № 1-кп/589/358/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

Учасники підготовчого засідання вважають можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Заслухавши учасників підготовчого засідання, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов до наступних висновків:

Дане кримінальне провадження підсудне Шосткинському міськрайонному суду Сумської області.

Підстав для закриття кримінального провадження або зупинення провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також представником ГУНП в Сумській області подано цивільний позов про відшкодування 87 389 грн 99 коп. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, внаслідок якого було пошкоджено службовий автомобіль.

Учасники не заперечували проти прийняття наданого суду цивільного позову до розгляду в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 4 ст. 128 КПК України форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає, що позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам законодавства, заяву подано до початку розгляду провадження по суті, а тому є достатні правові підстави для прийняття позовних заяв потерпілих до розгляду у даному кримінальному провадженні.

Крім того, до суду надійшли заяви ОСОБА_6 (фізична особа- підприємець), ОСОБА_7 (фізична особа- підприємець), ОСОБА_8 (староста Глазівського старостинського округу) про взяття ними ОСОБА_5 на поруки. Зазначили, що вони поручаються за виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

В свою чергу прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обгрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років та, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись. Також, прокурор вважає, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення істини, оскільки на даний час досудовим розслідуванням не встановлено місце виготовлення вибухового пристрою, на якому могли зберегтися сліди та місце зберігання елементів для нього. Крім того, посилаючись на відсутність у обвинуваченого стабільного джерела прибутку та наявність у минулому судимості, вважав, що останній може продовжити займатися злочинною діяльністю, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також, з урахуванням вчинення злочину із застосуванням вибухового пристрою, може впливати на свідків з метою уникнення відповідальності.

Захисник ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував, вважав, що забезпечити належну процесуальну поведінку зможе більш м`який запобіжний захід особиста порука, просив задовольнити відповідні клопотання поручителів.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, додатково пояснив, що в день події кримінального правопорушення внаслідок ракетного удару в м. Київ загинула його співмешканка, через що він перебував в тяжкому емоційному стані.

Заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обов`язковими, передбаченими ст. 177, 183 КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш мякий запобіжний захід.

Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки сторони обвинувачення у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру кримінального правопорушення та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану), поведінки під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.

Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою прокурора.

Суд не може у повному обсязі погодитися з доводами прокурора щодо існування ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, наявність ризику, що обвинувачений може впливати на свідків у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним. Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.

Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу обвинуваченого на свідків або інших осіб у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.

Неспроможними є посилання прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик можливого вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, оскільки в обгрунтування такого, прокурор посилається лише на відсутність стабільного джерела прибутку у обвинуваченого, тобто вважає, що останній може вчиняти правопорушення саме з корисливих мотивів. Проте, слід зауважити, що кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_5 у минулому був засуджений, а також ті, які йому наразі інкримінуються, не є корисливими та такими, що направлені проти власності, що спростовує доводи прокурора в цій частині.

На користь таких висновків також свідчить те, що на час вчинення кримінального правопорушення обвинувачений перебував у тяжкому емоційному стані події кримінального правопорушення передувала загибель, внаслідок ракетного удару в м. Київ, дівчини обвинуваченого, з якою він спільно проживав близько 5 років в с.Глазове. Вказане підтвердив в судовому засіданні староста Глазівського старостинського округу ОСОБА_8 , який крім іншого зазначив, що ОСОБА_5 справив на нього враження врівноваженої людини, алкоголю він не вживав, а на початку повномаштабного вторгнення саме обвинувачений ініціював створення блокпосту в с. Глазове , оскільки був ризик вторгнення, і постійно чергував на ньому.

Також залишився недоведеним ризик знищення, сховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення істини. Доводи прокурора в цій частині зводяться до того, що досудовим розслідуванням не встановлено місце виготовлення вибухового пристрою та місце зберігання елементів. Разом з тим, слід зауважити, що наразі обвинувальний акт перебуває на розгляді суду, досудове розслідування кримінального провадження завершено, відповідно всі докази, які на думку прокурора і слідчого доводять вину обвинуваченого, у ньому зібрано, що саме по собі спростовує доводи прокурора в частині існування цього ризику.

В цьому контексті суд вважає доцільним зауважити, що посилання прокурора, як на підставу існування ризику неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, на обставини, що перестали існувати, свідчать про те, що прокурор не змінював доводи клопотання зі стадії досудового розслідування, а продовжує їх механічно копіювати в клопотаннях.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином також залишився недоведеним.

Разом з тим, з огляду на обставини та мотиви кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що у кримінальному провадженні існує певного ступеню ризик переховування, однак, за переконанням суду, такому ризику дієво зможе запобігти інший більш м`який запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю, проте за своїм характером обмежить можливість обвинуваченого вільно пересуватися у певний період доби, тим самим надасть змогу останньому працювати та утримувати дитину.

За переконанням слідчого судді адекватним та ефективним механізмом у запобіганні доведеному ризику буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання в певний період доби.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення заяв про взяття ОСОБА_5 на поруки, з огляду на відсутність будь-яких характеризуючих даних щодо осіб поручителів, зокрема відомостей про їх репутацію.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 183, 194, 199, 369 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Шосткинського міськрайонного суду Сумської області на 28 лютого 2023 року на 12 годин 00 хвилин.

Цивільний позов Головного управління Національної поліції в Сумській області до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, прийняти до розгляду .

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Роз`яснити учасникам провадження право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.

Клопотання про передачу на поруки обвинуваченого - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Відмовити в застосуванні тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , в період часу з 20-00 години до 07-00 години наступного дня за винятком отримання невідкладної медичної допомоги та необхідності перебування в найближчому укритті під час повітряної тривоги.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

4) не відлучатися із м. Шостка Сумської області без дозволу суду;

ОСОБА_5 звільнити з-під варти.

Зобов`язати ОСОБА_5 після звільнення з-під варти невідкладно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 12.03. 2023 року включно.

Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1