Справа № 953/6373/22
н/п 1-кс/953/1881/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р. м.Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002593 від 05.08.2022 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, яка тимчасово відсторонена від посади Наталинського сільського голови Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, розлучена, має неповнолітню доньку 2006 року народження, є інвалідом 2 групи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

УСТАНОВИВ:

13 березня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002593 від 05.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002593 від 05.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який продовжений у встановлений законом порядку.

У ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , яка відповідно до рішення І сесії VІІІ скликання Наталинської сільської ради № 4 - VІІІ від 03 грудня 2020 року склала Присягу посадової особи місцевого самоврядування та розпочала діяльність на посаді Наталинського сільського голови, перебуваючи на території с. Наталине Красноградського району Харківської області, у період з 24 лютого 2022 року по 21 вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, отримала від представника Російської Федерації завдання щодо надання допомоги у проведенні підривної діяльності проти України шляхом систематичного збору та подальшої передачі відомостей, розголошення або передача яких нанесе шкоду національній безпеці України.

Так, орган досудового розслідування встановив, що у період з 24 лютого 2022 року по 21 вересня 2022 року, більш точний час не встановлений, у громадянки України ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на збір та передачу представникам РФ відомостей, передача та розголошення яких нанесе шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, у зв`язку з чим надала згоду представникам РФ на вчинення вищезазначених незаконних дій.

Після чого, у період з 21 вересня 2022 року по 5 січня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використовуючи свій статус сільського голови Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, здійснила збір відомостей, з метою їх передачі представникам РФ, а саме: інформаційних матеріалів щодо осіб, які здійснювали та здійснюють захист України у складі ЗСУ, інших військових формувань, залучених до надання відсічі агресії РФ; склала список патріотів України, які активно висловлюють проукраїнську позицію на території Красноградського району Харківської області «Вредители», інформацію щодо розташування споруд цивільного захисту (бомбосховищ та об`єктів укриття) на території Наталинської сільської ради, окремих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та відділів поліції на території Красноградського району Харківської області, будівлі, у яких проводяться наради представників органів влади Харківської області, про мінування та вжиті заходи охорони об`єктів шляхової інфраструктури, а також інформації про місця дислокації підрозділів Збройних Сил України.

Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що у період часу з 19 години 32 хвилини до 20 години 23 хвилин 21 вересня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, з метою реалізації свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером « НОМЕР_1 » та ідентифікаторами IMEI: НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у мобільному додатку «Viber» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_4 », відомостей щодо кількісного складу та місць дислокації підрозділів Збройних Сил України на території Красноградського району Харківської області.

Після чого, у період часу з 19 години 47 хвилин до 21 години 03 хвилини 24 вересня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з вищевказаним абонентським номером та ідентифікаторами IMEI, та дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у мобільному додатку «Viber» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_4 », зображень «Списку призваних до лав Збройних Сил України, які зареєстровані на території Наталинської сільської ради ( АДРЕСА_3 ) та «Списку призваних до лав Збройних Сил України, які зареєстровані на території Наталинської сільської ради».

Крім того, у період часу з 20 години 35 хвилин до 21 години 26 хвилини 19 грудня 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з абонентським номером « НОМЕР_5 » та ідентифікаторами IMEI: НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відомостей щодо дислокації підрозділів Збройних Сил України на території Красноградського району Харківської області.

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, у період часу з 20 години 19 хвилин до 21 години 56 хвилини 27 грудня 2022 року з метою реалізації свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з вищевказаним абонентським номером та ідентифікаторами IMEI, при цьому дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відомостей щодо розташування окремих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України в Красноградському районі Харківської області, діючих відділів поліції на території Красноградського району Харківської області, а також розташування будівлі, у якій проводяться наради представників органів влади Харківської області.

У ході подальшого досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, у період часу з 20 години 10 хвилин до 20 години 54 хвилини 04 січня 2023 року, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон із вказаним вище абонентським номером та ідентифікаторами IMEI та дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_8 », відомостей у вигляді фотозображень документів із адресами та розташуванням об`єктів цивільного захисту населення (бомбосховищ), списки мобілізованих осіб, які зареєстровані на території Наталинської сільської ради станом на 02 січня 2023 року, списки осіб-учасників антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил у 2014-2022 роках, та власноруч складений перелік осіб, позначених як «Вредители», відомості про місцезнаходження військової техніки Збройних Сил України та розташування мостів, які за її спостереженнями заміновані представниками Сил оборони України.

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Красноградського району Харківської області, більш точне місце не встановлено, у період часу з 20 години 20 хвилин до 20 години 46 хвилини 05 січня 2023 року, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, використовуючи мобільний телефон з вказаним вище абонентським номером та ідентифікаторами IMEI, при цьому дотримуючись заходів конспірації, здійснила передачу у додатку «Telegram» невстановленому представнику РФ, який використовує обліковий запис « НОМЕР_8 », відомостей у вигляді фотозображень документів ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо проведення загальної мобілізації на території Харківської області.

Слідчий зазначає, що надана ОСОБА_4 представникам РФ інформація надає можливість ідентифікувати військовослужбовців та місця розташування військових об`єктів, проводити заходи, спрямовані на їх фізичне знищення або втручання у діяльність підрозділів ЗСУ, інших військових формувань, залучених до надання відсічі збройній агресії РФ, здійснювати вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, обстріли та руйнування цивільних об`єктів, об`єктів цивільного захисту населення, об`єктів критичної інфраструктури тощо.

19 січня 2023 року ОСОБА_4 затримана співробітниками правоохоронних органів у порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

19 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України.

Вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- відомостями оперативного підрозділу про причетність ОСОБА_4 до надання допомоги представникам спецслужб РФ у проведенні підривної діяльності проти України, та щодо використання останньою засобів зв`язку;

- даними протоколу затримання ОСОБА_4 від 19.01.2023;

- даними відповіді на доручення слідчого № 70/5/8-715 від 18.01.2023;

- даними протоколів обшуків від 19.01.2023;

- даними протоколів огляду від 09.11.2022 та від 18.01.2023;

- даними протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем (із додатками до них);

-даними протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 березня 2023 року включно без визначення розміру застави.

10 березня 2023 року заступник керівника Харківської обласної прокуратури продовжив строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 19 квітня 2023 року.

Слідчий зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування у строк до 19 березня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, а саме: отримати висновки експертиз, зокрема: комп`ютерної техніки та програмних продуктів, віднесення відомостей до державної таємниці та судової портретної експертизи; встановити та допитати як свідків осіб, відомості щодо яких містяться в протоколах за результатами проведення НСРД, зокрема осіб з числа місцевих мешканців Красноградського району Харківської області, працівників органів влади та правоохоронних органів, яких ОСОБА_4 внесла в список під назвою «Вредители»; провести інші слідчі дії, необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим наразі виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який спливає 19 березня 2023 року.

Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері основ національної безпеки України, за яке передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, що може спонукати підозрювану переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема власноруч написаний нею перелік осіб з числа мешканців громад, працівників органів влади та правоохоронних органів, позначених як «Вредители», який наразі не знайдений та не вилучений. Крім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні є мешканці територіальної громади та деякі з них були підлеглими ОСОБА_4 , у період коли остання займала посаду сільського голови Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_13 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечувала.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні посилаючись на норми КПК України та практику Європейського суду з прав людини, зазначив, що ознайомившись зі змістом клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , вважає, що до останньої може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Заявив письмове клопотання про врахування обставин при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в якому, зокрема, зазначив, що ризики, на які посилається прокурор необґрунтовані, та нічим не підтверджені, лише тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення не може бути підставою для такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою, при цьому жодних дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 вчинити не може, оскільки характеризується виключно з позитивної сторони. Зауважив, що підозрювана має стійкі соціальні та родинні зв`язки, постійне місце проживання, крім того, на утриманні останньої перебувають неповнолітня дочка та матір похилого віку, яка до того ж має незадовільний стан здоров`я, та яких підозрювана забезпечує самостійно, враховуючи ту обставину, що колишній чоловік підозрюваної, який є батьком неповнолітньої дитини є інвалідом. Окрім того, просив суд взяти до уваги той факт, що ОСОБА_4 є інвалідом другої групи та потребує лікування, зокрема, останній необхідно пройти реабілітаційні заходи, у тому числі стаціонарне лікування. Зауважив, що підозрювана не має на меті вчиняти дії зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому просив з урахуванням принципу презумпції невинуватості змінити застосований щодо своєї підзахисної запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, зокрема: заставу чи особисте зобов`язання, які, на його переконання, зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0002593 від 05.08.2022, у рамках якого було подано клопотання, дійшов такого висновку.

19 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2023 року стосовно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 березня 2023 року включно без визначення розміру застави.

10 березня 2023 року постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_14 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 19 квітня 2023 року.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.

Слідчий суддя враховує, що пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків, передбачених законом і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 посилається на те, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними повідомлення про кримінальне правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) від 05 серпня 2022 року; даними протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової0 дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 01 листопада 2022 року та від 11 січня 2023 року, з додатками до протоколу; даними протоколів огляду від 09 листопада 2022 року та від 18 січня 2023 року; даними протоколів обшуку від 19 січня 2023 року з додатками до нього.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка хоча і має зареєстроване місце мешкання, але заь межами м.Харкова - за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_2 , розлучена, має міцні соціальні та родинні зв`язки, має постійне джерело доходу, раніше не судима, проте, наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері основ національної безпеки України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, та у випадку засудження останньої за вчинення вказаного кримінального правопорушення, їй може бути призначене лише покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі, тому слідчий суддя вважає, що остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. До того ж ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваної.

Також, слідчий суддя вважає доведений у судовому засіданні стороною обвинувачення ризик того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на теперішній час можуть знаходитись в с. Наталине Красноградського району Харківської області, тобто за місцем вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, зокрема власноруч написаний нею перелік осіб з числа мешканців громад, працівників органів влади та правоохоронних органів, позначених як «Вредители», який наразі не знайдений та не вилучений.

Крім того, у судовому засіданні слідчим та прокурором підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які є мешканцями територіальної громади, де мешкала підозрювана, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимою, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання її винуватою, передбачене у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а також враховуючи, що встановлені ухвалюю слідчого судді від 20 січня 2023 року ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи вищенаведені відомості, у слідчого судді не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваної під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.

З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою, її вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, ризик продовження протиправної поведінки, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків.

За вказаних підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 19 квітня 2023 року.

Доводи сторони захисту щодо доцільності зміни запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, з огляду на те, що на утриманні підозрюваної перебувають її неповнолітня донька та мати похилого віку, не усуває зазначених вище ризиків, та як наслідок, можливості ухилення від кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника.

Слідчий суддя зазначає, що у ході судового засідання було встановлено, що неповнолітня донька підозрюваної наразі мешкає закордоном та, окрім матері має ще й батька, який відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України також зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З долучених до матеріалів справи слідує, що колишній чоловік підозрюваної ОСОБА_15 , який є батьком неповнолітньої дитини має другу групу інвалідності (загальне захворювання), при цьому доказів того, що останній немає можливості працювати, або що йому протипоказана будь-яка праця за станом здоров`я, у зв`язку з чим останній немає змоги забезпечувати свою неповнолітню доньку, слідчому судді не надано.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду, при цьому посилання сторони захисту на наявність у підозрюваної певних захворювань та неможливість здійснення лікування в умовах перебування у слідчому ізоляторі, слідчому судді не доведено. Крім того, слідчий суддя констатує, що під час перебування підозрюваної в умовах слідчого ізолятора будь-яких письмових заяв про порушення її права на захист шляхом ненадання їй медичної допомоги не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, а також беручи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання її під вартою, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваної інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002593 від 05.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 19 квітня 2023 року включно без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Строк дії ухвали встановити до 19 квітня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 17 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1