ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/541/23 Справа № 229/2145/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 14 лютого 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с.Городок Чортківського району Тернопільської області, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 14 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 квітня 2023 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 ст.177 КПК України, а саме, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків. При цьому суд вказав, що приймаючи до уваги те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, скоєному із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а також злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя під час постановлення цієї ухвали не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваному для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що в даному кримінальному провадженні відсутні жодні об`єктивні дані, що підтверджували б наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що на підставі ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як слідує з матеріалів провадження 16 листопада 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що виразилося в умисному вбивстві.

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 17 листопада 2022 року застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 січня 2023 року без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 14 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 квітня 2023 року включно.

Розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах провадження, а саме: протокол огляду місця події від 15 листопада 2022 року; протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 16 листопада 2022 року, а також інші матеріали, долучені до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: отримати висновок судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_8 , додаткової судово-медичної експертизи по проведеним слідчим експериментам зі свідками; отримати та долучити з військової частини результати проведення службового розслідування та документи на підозрюваного і потерпілого; допитати близьких родичів ОСОБА_13 в якості потерпілих; повідомити підозрюваного про підозру в остаточній редакції; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що зазначено у клопотанні слідчого, заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого обґрунтовано задоволено слідчим суддею та фактично продовжено строк тримання під вартою підозрюваного до 16 квітня 2023 року включно.

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.

Також ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом здійснення погроз та залякувань з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також врахував, що ОСОБА_8 під час здійснення злочинної діяльності мав у розпорядженні вогнепальну зброю та боєприпаси, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

Оцінюючи вищевказані обставини апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, надані матеріали не містять.

Щодо посилання захисника на відсутність допустимих та належних доказів, які б вказували на наявність обгрунтованої підозри, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного, не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення.

Також, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м?якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає з огляду на вищевикладені мотиви.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 здійснено в межах строків досудового розслідування і не перевищує розумних меж.

Приймаючи рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою, слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Втім, як слідує зі змісту оскаржуваної ухвали слідчий суддя, встановивши в мотивувальній частині судового рішення необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , в резолютивній частині ухвали вказав про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що суперечить вимогам ст.ст. 197, 199 КПК України.

За таких обставин оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 13 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 16 квітня 2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4