справа № 208/1600/23
№ провадження 1-кп/208/331/23
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000048 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Оптима М», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-фінансова компанія «БІЗНЕС-МОДУЛЬ», (далі ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль»), зареєстровано 18.04.2005 року виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області в (Кам`янська міська рада), про що є запис в Єдиному державної реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під номером № 0000954, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, вул. Сачка, буд. 17, кв. (офіс), 37, фактична адреса: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, вул. Сачка, буд. 17, кв. (офіс), 37 Як платник податків підприємство взято на облік в органах державної податкової служби 25.04.2005 року № 79 ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Кам`янське управління, Кам`янська ДПІ (м. Кам`янське), 43145015.

Згідно з протоколом № 1 Зборів учасників від 11.04.2005 та наказу

№1-к ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» від 11.04.2005, ОСОБА_4 з 11.05.2005 до 29.04.2020 обіймав посаду директора ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» (код 33523123)

Відповідно до п. 53 статуту ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль», затвердженого протоколом № 19 загальних зборів учасників ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» від 18.08.2017, виконавчим органом Товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор (одноособовий орган), який діє на підставі наказу про призначення. Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, що належить до виключної компетенції загальних зборів. Пунктами 66-69 вищевказаного статуту передбачено, що товариство: веде бухгалтерський облік результатів своєї господарської діяльності відповідно до законодавства; складає відповідно до законодавства фінансову звітність, на підставі якої визначаються фінансові результати його діяльності; перший фінансовий рік Товариства розпочинається з дати його державної реєстрації і закінчується 31 грудня поточного року. Кожний наступний фінансовий рік відповідає календарному; забезпечує подання статистичної та іншої звітності органами державної статистики, іншими центральними органами виконавчої влади відповідно до їх компетенції в обсягах та у строки, передбачені законодавством.

Згідно до ст. 67 Конституції України: «Кожний зобов`язаний платити податки й збори в порядку й розмірах, встановлених законом»

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999, зі змінами та доповненнями:

- п. 1 ст. 8 «бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації»;

- п. 2 ст. 8 «питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів»;

- п. 3 ст. 8 «відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів»;

- п. 4 ст. 8 «для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером; користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або аудиторською фірмою; самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства чи призначеними ними особами»;

- ч. 4 ст. 9 «відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку й недостовірність відображених у ній даних несуть особи, які склали й підписали ці документи».

Згідно до ст. 16 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 зі змінами й доповненнями, платник податків зобов`язаний:

- вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2.);

- подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (підпункт 16.1.3.);

- сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4.).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 (зі змінами й доповненнями) передбачено:

- податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1);

- податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2);

- податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3);

- відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (пункт 36.5);

Положеннями статті 47 Податкового кодексу України № 2755-IV від 02.12.2010 зі змінами й доповненнями визначено:

- відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть, зокрема, юридичні особи, а також їх посадові особи (підпункт 47.1.1, пункт 47.1).

Таким чином, Гуртовому достовірно відомо, що він відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства України, статуту ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль», повинен і зобов`язаний знати про достовірність даних, вказаних у документах фінансово-господарської діяльності, і відповідно достовірно вчасно визначати суми податків, відображаючи їх у податковій звітності підприємства, а також у повному обсязі у встановлений законом термін сплачувати їх до бюджету держави.

Разом з тим, Гуртовий, будучи директором ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль», виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та особою, відповідальною за сплату до бюджету податків, в період з 28.02.2017 по 07.05.2019, перебуваючи за фактичним місцем знаходження товариства, в офісному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , у денний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, в порушення вимог наступного чинного законодавства:

Статтями 1, ч. 1, 2, 4, 5 ст. 9, ч. 1 ст. 11 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що:

- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарських операцій, а якщо це можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

- зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

- посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складі»

Господарські операції повинні бути відображені в облікових

регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.

Пунктами 1.2, 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88 встановлено:

- «господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення»

«Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи»

Згідно абзацу другого розділу І Інструкції застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», норм п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», встановлено вимоги до бухгалтерського обліку та податкової звітності.

Згідно із Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI, із змінами і доповненнями:

- п. 44.1. ст. 44 Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно п. 44.2. ст. 44, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

П.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу»,

склав та подав засобами електронного зв`язку, а саме використовуючи особистий ключ електронного цифрового підпису, податкові декларації з податку на прибуток підприємства за 2016 рік від 28.02.2017 28.02.2017 року до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, за 2017 рік від 28.02.2018 28.02.2018 року, за 2018 рік від 12.02.2019 01.03.2019 року, за І квартал 2019 року від 07.05.2017 07.05.2019 року до Кам`янської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровські області, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Медична, 9, що містили відомості про проведення господарських операцій з придбання ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» (код 33523123) товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 року від ТОВ «Транс-ком-інвест» (код 41207027) та ТОВ «Укрпроммета» (код 40511923) на загальну суму 17 189 573, 00 грн (15 819 572, 00 + 1 370 001, 00), які між ними фактично не відбувались, а відбувалося тільки їх документування, без фактичної постави товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ), внаслідок чого, такі господарські операції не підлягали включенню до складу витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, в результаті чого ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» (код 33523123) було занижено податок на прибуток на загальну суму 3 094 122, 96 грн.

Таким чином, директор ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» (код 33523123) Гуртовий в період з 28.02.2017 року по 07.05.2019 року виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності та особою, відповідальною за сплату до бюджету податків, діючи умисно, з корисливих мотивів, порушив ст. ст. 1, 9, 11 Закону України «Про бухгалтерський облік», п. п. 1.2, 2.1, 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, Абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», норм п. 3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», п. 44.1 ст. 44 , п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством ТОВ ВФК «Бізнес-Модуль» по фінансово-господарських операціях з ТОВ «Транс-ком-інвест» та ТОВ «Укрпроммета» за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, занижено податок на прибуток по господарським операціям з ТОВ «Транс-ком-інвест» на 2 847 522,96 грн. та по господарським операціям з ТОВ «Укрпроммета» на 246 600,00 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів на загальну суму 3 094 122, 96 грн., яка в 3000 і більше раз перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є значним розміром.

Досудовим слідством зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 212 УК України - умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене служовою особою підприємства, незалежно від форми власності, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у значних розмірах.

Під час судового засідання, захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності внаслідок закінчення строків давності. Перебіг строків давності, шляхом вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, не переривався. Гуртовий від суду не ухилявся.

Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з визначених адвокатом підстав. Нереабілітуючий характер такого закриття провадження, йому роз`яснено.

Прокурор, з урахуванням спливу строків давності, просив ухвалити по справі законне та обґрунтоване рішення.

Норми законодавства якими суд керувався при прийнятті рішення:

Положення КК України щодо їх дії у часі, передбачені ст. ст. 4, 5 цього кодексу, згідно яких:

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Закон про кримінальну відповідальність, що…пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності…

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Дія процесуальних норм в часі встановлена ст. 5 КПК України, згідно якої процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як на час інкримінованого Гуртовому кримінального правопорушення, так і на теперішній час, - умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності…, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах,

відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який не передбачалось та на теперішній час не передбачено покарання у виді обмеження чи позбавлення волі.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності передбачено ст. 49 КК України, яка в редакції на час інкримінованого Гуртовому кримінального правопорушення передбачала, що:

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом,...»

Загальною частиною КК України передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд під час судового розгляду справи повинен переконатися незалежно від того, надійшла вона до суду з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що існують умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному порядку відповідне судове рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Мотиви якими суд керувався при вирішенні клопотання:

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, з визначенням періоду з 28.02.2017 року по 07.05.2019 року.

Кримінальне правопорушення інкриміноване ОСОБА_7 , на час його вчинення, та на теперішній час кваліфікується як нетяжкий злочин. На час розгляду клопотання, з 07.05.2019 року минуло більш ніж три роки.

Даних про притягнення за цей час обвинуваченого до кримінальної відповідальності, і як слідство переривання строків давності, до суду не надходило. Від слідства та суду ОСОБА_7 не ухилявся. Обвинувачений проти закриття кримінального провадження з зазначеної нереабілітуючої підстави, не заперечує.

Згідно норм КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Вирішення питання процесуальних витрат:

Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд відносить процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз на рахунок держави.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 350 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст. 212 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 212 ч.1 КК України, відповідно до ст. 284 ч.2 п.1 КПК України подальшим провадженням закрити, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати по проведенні судових експертиз віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1