Дата документу 07.12.2022 Справа № 335/5746/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/5746/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/639/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

заявника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

8 вересня 2022 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування своєї скарги заявник вказав, що 26 серпня 2022 року ним до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі подано заяву про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень посадовою особою прокурором Запорізької обласної прокуратури, передбачених ст.ст. 366, 374 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2022 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 з тих мотивів, що його заява не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та такою, що прийнята без з`ясування всіх обставин.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що ним було конкретно вказано про фальсифікацію з боку прокурора документа атестату та про всі дані, які свідчать про порушення ст.ст. 366, 374 КК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі внести відомості, вказані в його заяві від 26 серпня 2022 року до ЄРДР.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу та вказав, що в судовому засіданні прокурором був наданий офіційний документ - атестат, проте, він ніколи його не отримував, оскільки в 2000 році він мешкав в м. Запоріжжя, але в школі він не навчався та школу закінчував не в Україні.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення слідчого судді вважала законним, обґрунтованим та просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, заявника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналіз вищезазначених положень закону України, а також Положення дає підстави для висновку, що чинні процесуальні норми законодавства не передбачають для слідчого чи прокурора іншої альтернативи, ніж невідкладне внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Так, як вбачається із матеріалів скарги, 26 серпня 2022 року ОСОБА_7 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення у відношенні нього кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_8 (а.с. 2).

Зі змісту вказаної заяви ОСОБА_7 випливає, що він є обвинуваченим у кримінальному провадженні №334/7342/21. 19 липня 2022 року судом було задоволено частково його та захисника клопотання та призначено йому перекладача, проте, йому було призначено перекладача не з арабської мови, а з української мови на російську мову, оскільки прокурор ОСОБА_8 вказав, що він ОСОБА_7 отримав повну загальну середню освіту, закінчивши в 2000 році школу в м. Запоріжжі, на підтвердження чого надав копію відповідного атестату. Однак, він ніколи не навчався у вказаній в атестаті школі, а тому на думку заявника, в таких діях прокурора містяться ознаки фальсифікації, введення в обману суду та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документу, що є складом ст. 366 КК України.

Як вбачається із відповіді заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) О. Брандиса, відомості викладені у заяві ОСОБА_7 від 26 серпня 2022 року не відповідають вимогам діючого законодавства, в заяві не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення саме кримінальних правопорушень, а вбачається лише незгода із діями службових осіб органів прокуратури під час державного обвинувачення в суді (а.с. 26-27).

Так, на думку колегії суддів, під час розгляду скарги ОСОБА_7 слідчим суддею не взято до уваги положення абзацу 24 підпункту 1.1 пункту 1 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17), у якому зазначається, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Крім того, в абзаці 22 підпункту 1.1 пункту 1 вказаного Узагальнення зазначається, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішується під час розгляду зазначеного виду скарг, оцінка у процесуальних рішеннях слідчого судді фактичних обставин є неприпустимою. У зв`язку із чим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, недостатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину.

При цьому, колегія суддів наголошує, що з метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, слідчому судді необхідно було врахувати, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення. Уповноважені органи зобов`язані лише здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Так, в своїй заяві ОСОБА_7 посилається на те, що прокурором під час судового розгляду кримінального провадження, в якому він має статус обвинуваченого, надано сфальшований атестат.

При цьому, атестат, який ОСОБА_7 вважає фальсифікованим, міститься в матеріалах кримінального провадження і встановлення його справжності можливе лише шляхом проведення відповідних слідчих дій.

На думку апеляційного суду, у заяві ОСОБА_7 від 26 серпня 2022 року міститься короткий виклад обставин, які можуть свідчити про можливе вчинення кримінального правопорушення, а тому, відповідно до положень ст. 214 КПК, відомості, викладені у зазначеному повідомленні, підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою скаргу ОСОБА_7 необхідно задовольнити та зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26 серпня 2022 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 216, 218, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити та зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, поданою 26 серпня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12