Справа № 489/1661/23
кримінальне провадження
№1-кп/489/757/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогиня Городенківського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, матроса в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ "Про право власності на окремі види майна" визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Однак в порушення зазначених вимог законодавства ОСОБА_4 , у невстановленому місці та у невстановлений час знайшов (придбав) корпус ручної осколкової гранати Ф-1 із підривачем типу УЗРГМ, після чого у нього виник протиправний умисел, направлений на незаконне носіння та зберігання вибухового пристрою.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення вимог законодавства, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та маючи умисел, направлений на незаконне перенесення та зберігання, привласнив корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ, тим самим незаконно придбав вибуховий пристрій та в подальшому переніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати її та носити її при собі у разі залишення місця проживання до 18.01.2023.

18.01.2023 в період часу з 01:10 по 02:15 під час особистого обшуку, в ході затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, порядку з будинком АДРЕСА_3 (більш точної адреси не встановлено), у кишенях його куртки було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач типу УЗРГМ, які утворюють остаточно споряджений вибуховий пристрій промислового виготовлення військового призначення - ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до категорії "бойові припаси" основного призначення, яку останній незаконно придбав, переносив та зберігав без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор під час досудового розслідування уклали угоду про визнання винуватості, в якій досягли згоди, у зв`язку з зобов`язанням обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні, про призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся, просив затвердити угоду.

Суд виконавши вимоги ст. 474 КПК України, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Так, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у разі надання потерпілим (всіма потерпілими) письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, яким і є злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України, за яким кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим та ним вчинені дії, які є підставою для укладення угоди.

Крім того, сторони угоди згодні на призначення узгодженого ними виду і міри покарання. Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором, на підставі якої ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.ст. 100, 374, 375, 475, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 12.04.2023, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, ч.4 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини НОМЕР_2 , повідомляти командира військової частини НОМЕР_2 про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити попереднім до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.01.2023 по 20.01.2023, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речові докази - осколки та деталі, утворені під час експериментального вибуху від корпусу гранати типу "Ф-1" та підривача типу УЗРГМ - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на рахунок UA0014482, УК у Миколаїв/Інгульськ.р-н/24060300, ЄДРПОУ - 37992781, Код 24060300, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, процесуальні витрати в розмірі 4153,16 грн. за проведення судової експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України або до суду, яким затверджена угода з підстав невиконання угоди протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суддя