Справа № 496/795/23
Провадження № 1-кп/496/402/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника малолітнього ОСОБА_5 ,

малолітнього ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, учня 7-го класу Єгорівського ліцею Дачненської сільської ради, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

який вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло вказане вище клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що 05.12.2022 року, близько 15 годин 00 хвилин, малолітній ОСОБА_6 , переслідуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи поблизу балки, що розташована біля СК «Надія», Дачненської ОТГ, Одеського району, Одеської області, відкрито, без застосування фізичного насильства, шляхом вільного доступу, заволодів речами, які належать потерпілій ОСОБА_7 , а саме: двома пакетами з продуктами, чорним рюкзаком з гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 5 доларів США, банківськими картками та мобільним телефоном марки «Redmi 7» чорного кольору, вартістю 2000 гривень. Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння втік та вказаним майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 2200 гривень.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 3 роки.

До судового засідання потерпіла не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої просила провести судове засідання без її участі, щодо міри покарання повністю підтримала позицію прокурора.

Захисник у судовому засіданні не заперечувала проти клопотання прокурора, але просила застосувати до малолітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Законний представник та малолітній ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали думку захисника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання з додатками, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років, а ч. 2 вказаної статті передбачає, що особи, що вчинили кримінальні правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за ряд злочинів в тому числі і за ст. 186 КК України.

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, він не досяг віку кримінальної відповідальності. Матір`ю ОСОБА_6 є ОСОБА_5 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Статтею 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такий примусовий захід виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

З клопотання про застосування мір виховного характеру та з`ясованих обставин в судовому засіданні вбачається, що скоєне малолітнім ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання особі, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами у розумінні ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю суспільно-небезпечного діяння.

Обставин у розумінні ст. 67 КК України судом не встановлено.

При вирішенні питання застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного суспільно небезпечного діяння, конкретні обставини справи, особу, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю суспільно небезпечного діяння, на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, у секторі ювенальної превенції ВП №2 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області не перебуває, враховує його негативну характеристику з місця навчання, а також те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд також приймає до уваги пом`якшуючі обставини, зазначені вище та вважає, що виправлення малолітнього ОСОБА_6 можливе із застосуванням до нього такого заходу виховного характеру, як передача під нагляд матері строком на 3 роки, оскільки, як зазначив прокурор у судовому засіданні, що також підтвердив сам ОСОБА_6 , останній вчиняв дрібні крадіжки у магазинах, але кримінальні справи не порушивалися.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України, а саме: речові докази рюкзак чорного кольору (матеріал тканина, спортивного типу), мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» модель: M1810F6LG, чорного кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ) повернути власнику ОСОБА_7 .

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 498, 500, 501 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 3 (три) роки.

Речовий доказ по справі: рюкзак чорного кольору (матеріал тканина, спортивного типу), мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» модель: M1810F6LG, чорного кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 ) повернути власнику ОСОБА_7 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 28.03.2023 року.