Провадження № 1-кп/686/167/23
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою освітою, водія ХКП «Електротранс», одруженого, являється батьком однієї неповнолітньої та двох малолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за ст.126-1 КК України,
ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше неодноразово, а саме: 01.10.2021, 27.04.2022, 08.05.2022, вчиняла домашнє насильство за що 20.10.2021, 10.05.2022 та 08.06.2022, відповідно, була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинене, 08.06.2022, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, систематично, безпричинно, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_4 , що полягало у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, що призвело до потрапляння потерпілої у емоційно-стресову ситуацію, її психологічних страждань та до загального погіршення якості життя потерпілої.
ОСОБА_5 підлягає кримінальній відповідальності за ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав та показав, що дійсно, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_4 насильства в сім`ї, у зазначений день та місці, в черговий раз відносно останньої вчинив домашнє насильство, а саме виражався нецензурною лайкою, оскільки вважав, що дружина не виконує свої обов`язки по дому в повній мірі, погрожував фізичною розправою. Зазначає, що зараз усвідомлює, що він своєю поведінкою спричинив ОСОБА_4 психологічних страждань та погрішив якість її життя.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 про те, що у вказаний день вона з дочкою ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці домогосподарства, що за адресою АДРЕСА_3 , розвішували білизну. На подвір`я зайшов її чоловік ОСОБА_5 , який раніше неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, та безпричинно почав обзивати й принижувати її особистість, нецензурно висловлюючись при цьому, також погрожував фізичною розправою, а саме казав, що заб`є її, що вона уже не жилєц і поїде на «Шаровечку» ( кладовище). Крім того, вульгарно принизив її разом із її матір`ю, яка особисто не була присутня при цьому, як жінок. Після цього, у неї зателефонував телефон і вона почала розмовляти. В цей час її чоловік ОСОБА_5 почав ще більше обзивати її, виражаючись нецензурною лайкою, принижувати її, як жінку, та погрожувати фізичною розправою. В послідуючому, було здійснено виклик працівників поліції та написано відповідну заяву.
Згідно даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якою ОСОБА_4 звернулася до правоохоронних органів, остання просить прийняти міри до свого чоловіка ОСОБА_5 , який відносно неї вчинив психологічне насильство.
26.02.2005 року було здійснено реєстрацію актового запису про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. В даному шлюбі народилося троє дітей: 24.09.2005 р., 09.12.2008 р. та 02.12.2019 р.
Згідно даних висновку судово-психіатричного експерта №201 від 16.06.2022 року потерпіла ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає. Психічний стан потерпілої ОСОБА_4 дозволяв їй розуміти характер і значення вчинених відносно неї дій. Ситуації, які склалися між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 01.10.2021р., 27.04.2022р., 08.05.2022р. та 08.06.2022р. були психотравмувальними для потерпілої ОСОБА_4 . Потерпілій ОСОБА_4 завдані психологічні переживання у вигляді зниженого настрою, вразливості, відчуття емоційного дискомфорту, приниження, неспокою, емоційної лабільності, сорому.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку у психіатра не перебуває, поводить себе адекватно, тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
При обранні йому виду та міри покарання враховується визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин, перебуває на превентивному обліку Хмельницького РУП ГУНП в категорії «Кривдник» (особа, яка вчиняла домашнє насильство).
Він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, що йому пом`якшує покарання.
Щире каяття - обставина, зазначена в обвинувальному акті, як така, що пом`якшує обвинуваченому покарання, в ході судового розгляду не знайшла свого підтвердження, а тому не враховується судом при призначенні покарання.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адмінвідповідальності за вчинення насильства в сім`ї, був підданий адміністративним стягнення у вигляді штрафу та громадських робіт.
Разом з тим, такі стягнення не були дієвими, оскільки після них ОСОБА_5 знову вчинив домашнє насильство.
За таких обставин по справі, враховуючи тяжкість вчиненого та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що йому доцільно призначити покарання у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від його відбування, встановивши іспитовий строк.
Саме таке покарання є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України від відбування цього покарання його звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.
На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ: