У Х В А Л А

28.11.2022 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,. розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001468, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

18 листопада 2022 року до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт працівника цього ж відділу про те, що по кримінальному провадженні №0001605 від 17.11.2022 року в ході проведення невідкладного обшуку складського приміщення, яке належить ТДВ «Ужгородський механічний завод», що за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна 30, зі сторони вул. Огарьової було виявлено два транспортні засоби: «Merсedes-Benz» моделі «Sprinter», без державного номерного знаку та автобус марки «MAN» з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційні номера кузова транспортних засобів містять ознаки підробки.

Відомості про згадану подію внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001468 від 19 листопада 2022 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

18 листопада 2022 року, за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено огляд складського приміщення ТДВ «Ужгородський механічнй завод», що розташоване за адресою Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Гагаріна, № 30, в ході якого було виявлено та вилучено:

1)пасажирський автобус марки «MAN» з наявним номерним знаком НОМЕР_1 з наявним номерним позначенням кузову автомобіля НОМЕР_2

2)пасажирський мікроавтобус «Merсedes-Benz» моделі «Sprinter» без номерного знаку з наявним номерним позначенням кузову автомобіля WBB0376

Вищеописані транспортні засоби опечатано бирками з підписами учасників огляду та поміщено на тероторію Ужгородського РУП ГУНП в З/о, що в м. Ужгород, вул. Гагаріна, №10А;

19 листопада 2022 року постановою дізнавача вище вказані транспортні засоби були визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Клопотання прокурора обгрунтовується тим, що з огляду на вищезазначене для потреб досудового розслідування, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів вкрай необхідно забезпечити наявність тимчасово вилучених речей - транспортних засобів.

В судове засідання спрокурор не з`явився, причина неявки суду невідома.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя встановив наступні фактичні дані.

Органом досудового розслідування сектором дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0001468, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України.
З доданого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження №0001468 розпочато на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів, а саме рапорту працівника РУП ГУ НП в Закарпатській області про те, що по кримінальному провадженні № 0001605 від 17.11.2022 року в ході проведення невідкладеного обшуку складського приміщення ТДВ «Ужгородський механічний завод», що за адресою м. Ужгород, вул. Гагаріна 30, зі сторони вул. Огарьової було виявлено два транспортні засоби: «Merсedes-Benz» моделі «Sprinter», без державного номерного знаку та автобус марки «MAN» з д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційні номера кузова транспортних засобів містять ознаки підробки.

В даному кримінальному провадженні жодній особі не оголошено підозру.

Сторона кримінального провадження прокурор ставить питання щодо накладення арешту із забороною користування та розпорядження на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 18 листопада 2022 року, що проводився в складському приміщенні ТДВ «Ужгородський механічнй завод», що розташоване за адресою Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Гагаріна, № 30, а саме: пасажирський автобус марки «MAN» з наявним номерним знаком НОМЕР_1 з наявним номерним позначенням кузову автомобіля НОМЕР_2 ; пасажирський мікроавтобус «Merсedes-Benz» моделі «Sprinter» без номерного знаку з наявним номерним позначенням кузову автомобіля WBB0376, які опечатано бирками з підписами учасників огляду та поміщено на тероторію Ужгородського РУП ГУНП в З/о, що в м. Ужгород, вул. Гагаріна, №10А.

Сторона кримінального провадження прокурор ставить питання про застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно з тих підстав, що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, предметом кримінального правопорушення та збереження яких необхідне для проведення відповідних слідчих дій.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно Першого протоколу до передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_5 про надання дозволу на проведення обшуку, який було проведено 18 листопада 2022 року, за участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в складському приміщенні ТДВ «Ужгородський механічнй завод», що розташоване за адресою Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Гагаріна, № 30 в кримінальному провадженні №0001468, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України , під час якого органом досудового слідства і були вилено вказане у клопотанні тимчасово вилучене майно.

Відтак, на підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до переконання, що відсутні правові підстави для накладення арешту на вказане прокурором майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001468, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

ОСОБА_6