Справа №592/6795/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/469/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0001950 від 02.10.2022 року, яке перебуває в провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

04.10.2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. Строк дії ухвали до 24 години 30.11.2022 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.10.2022 року та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Просив дослідити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що ОСОБА_6 має постійне місце роботи, працює за договором цивільно-правових відносин в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТРІУМ БАР» (торгівельний центр «Атріум»), розташований по пр-ту Михайла Лушпи в м. Суми, на посаді спеціаліста з обслуговування електрообладнання, має стабільний та достатній дохід.

Вказував, що підозрюваний має цивільну дружину, з якою проживають без реєстрації шлюбу, у них є неповнолітня дитина, яка у свідоцтві про народження записана на ОСОБА_6 , матір, яка є пенсіонеркою та інвалідом.

Звертав увагу на те, що в судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив вказані обставини, також пояснив, що є військовозобов`язаним, але не проходив військової служби у зв`язку з тим, що у нього на утриманні були батьки інваліди.

Зазначав, що вказані обставини на час подання апеляційної скарги, не може підтвердити письмовими доказами у зв`язку із тим, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, військовою окупаційною агресією російської федерації проти нашої держави, дружина, дитина та мати ОСОБА_6 виїхали за кордон (до Німеччини), при цьому зв`язку із рідними ОСОБА_6 не має, так як його телефон із контактними даними було вилучено під час проведення процедури затримання в порядку ст..208 КПК України.

Вказував, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років. Разом з тим, слідчий суддя не врахував вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя, тяжкість вчиненого, не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Зазначав, що на даний час існують обмеження, як виїзду за кордон, так й обмеження пересування між містами при наявності блокпостів, пунктів перепуску, дії паспортного режиму та постійної перевірки документів у громадян в зв`язку з введенням воєнного стану.

Звертав увагу на те, що у клопотанні органу досудового розслідування лише визначено, що особа ОСОБА_6 не заслуговує на довіру, але не відомо якими доказами вказані обставини підтверджуються та чим орган досудового розслідування дійшов до такого висновку, також не зрозуміло.

Вказував, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності, зокрема протягом останнього року не притягувався, веде активний спосіб публічного життя, є відповідальною особою старшим житлового будинку місця мешкання своєї цивільної дружини по АДРЕСА_1 .

На переконання апелянта належного обґрунтування, чому не можливо обрати більш м`який запобіжний захід, прокурором не надано, ризики, передбачені ст..177 КПК України слідчий суддя встановлював ґрунтуючись лише на тексті клопотання, при цьому у матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які підтвердження викладеному.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі. Від прокурора надійшла заява, в якій він просив провести судовий розгляд без його участі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора у відсутність учасників судового розгляду та без фіксування судового засідання технічними засобами, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України.

Тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001950 від 02.10.2022 року за ч. 4 ст.296 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 02.10.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за фактом хуліганства вчиненого із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2022 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 30 листопада 2022 року без визначення застави.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів вбачає, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Враховуючи, що суд на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на приведені у клопотанні органу досудового розслідування докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозра у причетності ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків та продовжувати злочинну діяльність, всупереч доводам апеляційної скарги захисника.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років,. Разом з тим, суд першої інстанції врахував і особу підозрюваного, відсутність на даний час у нього родини та утриманців, фактичні обставини кримінального правопорушення, за яких воно відбулося.

З огляду на викладене, попри доводи сторони захисту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків.

А тому, у зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , про які вказував апелянт те, що ОСОБА_6 має постійне місце роботи, працює за договором цивільно-правових відносин в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АТРІУМ БАР» (торгівельний центр «Атріум»), розташований по пр-ту Михайла Лушпи в м. Суми, на посаді спеціаліста з обслуговування електрообладнання, має стабільний та достатній дохід, має цивільну дружину, з якою проживають без реєстрації шлюбу, у них є неповнолітня дитина, яка у свідоцтві про народження записана на ОСОБА_6 , матір, яка є пенсіонеркою та інвалідом, які на даний час перебувають за кордоном, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності, зокрема протягом останнього року не притягувався, веде активний спосіб публічного життя, є відповідальною особою старшим житлового будинку місця мешкання своєї цивільної дружини по АДРЕСА_1 - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження апелянта, про які зазначено в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4