ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9092/22
провадження № 1-кс/753/1577/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на повідомлення про підозру,

ВСТАНОВИВ:
У провадження Дарницького районного суду м. Києва перебуває скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000431 від 6 квітня 2022 року.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 22 серпня 2022 року вказана скарга передана слідчому судді ОСОБА_4 .

Розгляд скарги призначено на 26 серпня 2022 року.

26 серпня 2022 року розгляд скарги відкладено на 1 вересня 2022 року.

У судовому засіданні 1 вересня 2022 року адвокат ОСОБА_3 заяви відвід слідчому судді ОСОБА_4 , мотивуючи його тим, що 26 серпня 2022 року слідчим суддею ОСОБА_4 було задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000431 від 6 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, до чотирьох місяців, а тому слідчий суддя пов`язаний прийнятим процесуальним рішенням, під час ухвалення якого дослідженню підлягали, зокрема питання обґрунтованості підозри, а тому не може бути об`єктивним під час розгляду скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 вересня 2022 року заяву про відвід було передано судді ОСОБА_1 .

Розгляд заяви про відвід було призначено на 8 вересня 2022 року.

8 вересня 2022 року розгляд заяви відкладено на 16 вересня 2022 року.

У судове засідання з`явився заявник, у наданих поясненнях підтримав подану заяву.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши заяву про відвід слідчого судді, визначені в ній підстави для відводу, заслухавши пояснення заявника, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватись присяги судді та дотримуватись правил суддівської етики.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішеннях у справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у рішенні у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Дослідивши матеріали справи № 753/9092/22 і мотиви заявленого відводу, суд дійшов висновку, що вони не містять відомостей, які б свідчили про наявність у судді ОСОБА_4 будь-якої особистої прихильності або упередження стосовно сторін у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Водночас у рішеннях у справі «Ferrantelli and Santangelo v. Italy» від 7 серпня 1996 року (§ 58) і у справі «Wettstein v. Switzerland» від 21 грудня 2000 року (скарга № 33958/96, § 44) Європейський суд з прав людини зазначав, що при вирішенні питання про те, чи існують у справі обґрунтовані причини побоюватися того, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є те, чи можливо ці сумніви об`єктивно обґрунтувати.

Як на підставу відводу слідчому судді захисник підозрюваного зазначав, що слідчий суддя під час вирішення клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000431 від 6 квітня 2022 року фактично погодився з обґрунтованістю повідомленої підозри ОСОБА_5 .

Оцінюючи вказані, доводи суд виходить з того, що відповідно до частин 4, 5 статті 295-1 КПК України, до предмету розгляду під час вирішення питання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру входять обставини необхідності додаткового строку для отримання доказів, а також наявності достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення. Наявність цих обставин доводиться доказами, посилання на які має міститься у клопотанні про продовження строку досудового розслідування

Водночас під час вирішення скарги на повідомлення про підозру, предметом розгляду є ширше коло питань, зокрема слідчий суддя оцінює достатність доказів для підозри, дотримання вимог глави 22 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру та виконання процесуальних формальностей, пов`язаних із підписанням та врученням повідомлення про підозру.

Суд вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про відвід повинно містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді, однак захисником таких підстав у судовому засіданні не зазначено. Натомість за змістом статей 75, 76 КПК України рішення слідчого судді у іншій справі, дії судді під час здійснення правосуддя не є підставою для відводу слідчого судді у справі.

Заслухавши доводи заявника та перевіривши наведені ним обставини, якими обґрунтовується подана заява, суд дійшов висновку, що вказані обставини не дають підстав сумніватися у неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_4 під час розгляду справи, а тому, у задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України,

УХВАЛИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на повідомлення про підозру у справі №753/9092/22 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1