Справа № 570/3075/22
номер провадження 1-кп/570/125/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження № 0000218 від 09.05.2022 р. щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Рівне, громадянина України, реєстр. та прож. АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 303 КК України,

в с т а н о в и в :

У вказаному кримінальному провадженні із Рівненської окружної прокуратури до Рівненського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний та угода про визнання винуватості від 18.08.2022 р.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник просили зазначену угоду про визнання винуватості затвердити, призначити підсудному узгоджене покарання. При цьому зазначили, що угода відповідає вимогам КПК України та закону.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та просив затвердити вказану угоду. Від пояснень при розгляді вказаної угоди, відмовиився згідно ст. 63 Конституції України.

Заслухавши учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження Згідно ст. 12 КК злочини, передбачені ч. 1 ст. 303 та ч. 2 ст. 303 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відносяться до нетяжких та тяжких злочинів відповідно. Додатковим обов`язковим об`єктом даних кримінальних правопорушень є статева свобода, здоров`я, воля і гідність особи. Проте, до угоди не долучено письмової згоди осіб, яким могла бути завдана шкода вказаними злочинами, та .які згідно обвинувального акту, були втягнені в зайняття проституцією. У даниму випадку відсутність таких таких документів унеможливлює з`ясування обставин при розгляді питання про затвердження угоди.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 , відмовиився від пояснень в судовому засіданні, суду не представилось можливості встановити об`єктивні дані, які б свідчили про щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 , виходчи із наступного. Щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини та готовність підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчинення злочину.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім (див. також пост. ВС від 18.09.2019 у спр. № 166/1065/18, від 27.11.2019 у спр. № 629/847/15-к, від 20.08.2020 спр. № 750/1503/19, від 07.10.2020, спр. № 347/1360/17).

За положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо зокрема умови угоди суперечать вимогам КПУ України та/або закону.

Враховуючи вищевказане, в судовому засіданні не підтверджено відповідність поданої до суду угоди про визнання вини вимогам КПУ України та закону, відповідно в затвердженні угоди слід відмовити. Підготовче судове засідання продовжувати у загальному порядку.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. 23, 314, 468, ч. 4 ст. 474 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в затверджені угоди від 18.08.2022 р. про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР від 0000218 від 09.05.2022 р. щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочині, передбачених ч. 1 ст. 303, ч. 2 ст. 303 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1