ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1489/22 Номер провадження 11-кп/814/2048/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Труд Генічеського району Херсонської області, не судимого, засудженого:
19.09.2012 Генічеським районним судом Херсонської області за ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 153, п.10 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 18.12.2012, на 13 років позбавлення волі,
відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Своє рішення суд мотивував тим, що ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 17.02.2016 ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.08.2011 по 18.12.2012 у строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Інший період перебування в установі попереднього ув`язнення зарахуванню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про зарахування у строк покарання період з 18.12.2012 по 01.03.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд безпідставно відмовив у зарахуванні у строк покарання період з 18.12.2012 по 01.03.2013, оскільки вказаний період ОСОБА_8 перебував в Херсонському слідчому ізоляторі та він був позбавлений можливості користуватися своїми правами, передбаченими КВК України як засуджений, і лише 01.03.2013 прибув в Білозерську ВК Херсонської області № 105 для відбування покарання.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення за ч.5 ст. 72 КК України (в ред. Закону України № 838-УІІІ), засуджений просив перерахувати строк з 18.12.2012 по 01.03.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки вказаний період він перебував в установі попереднього ув`язнення та для відбування покарання у виправну колонію прибув лише 01.03.2013.

З матеріалів провадження та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 19.09.2012 за ч.4 ст. 152, ч.3 ст. 153, п.10 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 70 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 18.12.2012, на 13 років позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію.

З вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 19.09.2012 вбачається, що ОСОБА_8 вчинив злочини 15.02.2011 та 22.08.2011, тобто до 20 червня 2017 року, тому на підставі ухвали Білозерського районного суду Херсонської області від 17.02.2016 ОСОБА_8 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.08.2011, з моменту затримання, по 18.12.2012, день набрання вироком законної сили, в розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла з 24.12.2015 по 20.06.2017, зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, судом проводиться у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Тобто, період з часу набрання вироком законної сили до дня прибуття у виправну колонію не є часом попереднього ув`язнення та не може бути зараховано у відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. Вказаний період є строком відбування покарання, а сам факт перебування в установі попереднього ув`язнення не може бути підставою для зарахування цього строку, як про це просить засуджений.

З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову засудженому в задоволенні його заяви про зарахування у строк покарання часу доставки його у виправну колонію.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 , відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4