Справа №127/1631/23
Провадження №1-кп/127/37/23
УХВАЛА

20 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності н підставі ч. 4 ст. 309 КК України та перевіривши матеріали кримінального провадження № 0000345 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000345 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, яке мотивувала наступним. ОСОБА_5 добровільно звернувся за лікуванням до лікаря-нарколога. Про це захисник надала довідку з КПН «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, що свідчить про те, що ОСОБА_5 добровільно почав лікування, а відтак його слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання захисника підтримав, пояснив, що він добровільно звернувся до лікаря-нарколога, тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 не було встановлено діагноз - наркоманія, а тому на нього не поширюються вимоги ч. 4 ст. 309 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України, закон дозволяє звільнити особу від кримінальної відповідальності в тому випадку, коли вона страждає на наркоманію, і добровільно звернулася за лікуванням.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 р. «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу добровільно, а не вимушено, і чи дійсно вона ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Згідно з довідкою військо-лікарської комісії № 24 від 06.01.2023 року, ОСОБА_5 , крім іншого, встановлено діагноз: епізодичне вживання психоактивних речовин, без ознак залежності, що свідчить про те, що ОСОБА_5 на наркоманію не страждає.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у зберіганні психотропної речовини 03.12.2022 року. Після цього проводилося досудове розслідування та кримінальне провадження надійшло до суду. Згідно довідки № 511 від 28.12.2022 року ОСОБА_5 дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні з 22.12.2022 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 звертався до лікаря-нарколога не з метою добровільно розпочати лікування від наркоманії, адже він на таку хворобу не страждав і не страждає, а з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Таким чином суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 288 КПК України, ч. 4 ст. 309 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В клопотанні захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: