Справа № 357/389/23
У Х В А Л А

25 січня 2023 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 14.10.2014 року,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_4 постанову слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 14.10.2014 року.

В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що вона, ОСОБА_4 має статус потерпілої у кримінальному провадженні № 000251. 14.10.2014 прокуратурою м. Біла Церква було внесено до ЄРДР відомості про невиконання рішення суду посадовими особами міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2014 року ОСОБА_4 звернулася до прокуратури м. Біла Церква із заявою про те, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 не виконала рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 17.04.2013 та не сплачено 32 грн 40 копійок судових витрат. 29.08.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом було видано виконавчі листи про зобов`язання ОСОБА_6 надати повну відповідь ОСОБА_4 та про стягнення з MB ДВС судових витрат на користь ОСОБА_4 . Було допитано ОСОБА_7 , вона показала, що міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ надав відповідь на запит ОСОБА_4 30.11.2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000085 від 14.10.2014 року у зв`язку із тим, що слідчим не було встановлено складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Дану постанову скаржниця отримала лише 26.12.2022 року. Просить скасувати постанову слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000085 та направити матеріали для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_4 скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, зазначила, що кошти в сумі 32 грн 40 коп за сплачений судовий збір вона не отримувала, відповідь начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на її запит надала, проте в ній зовсім інші відповіді на її ( ОСОБА_4 ) питання. Тому вважає, що відповідь на її інформаційний запит не надано. Зазначила, що постанову про закриття виконавчого провадження не оскаржувала.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 просила відмовити в задоволенні скарги, зазначила, що відповідно до відповіді відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області № 29129 25.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі листа боржника № 17351/03-04 від 24.09.2014 року. 21.08.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі платіжного доручення про перерахування коштів № 207. Вказала, що відповідь на інформаційний запит надано та перераховано ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 32 грн 40 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та направлені суду матеріали кримінального провадження № 0000085 від 14.10.2014 року, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З огляду на досудове розслідування кримінального провадження № 0000085 від 14.10.2014 року, суд вважає, що його розслідування може відповідати вимозі ефективності.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000085 від 14.10.2014 року 14.10.2014 року прокуратурою м. Біла Церква було внесено до ЄРДР відомості про невиконання рішення суду посадовими особами міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії начальника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 щодо надання несвоєчасної та неповної відповіді ОСОБА_4 на її інформаційний запит від 17 квітня 2013 року. Зобов`язати начальника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 надати повну відповідь ОСОБА_4 на її інформаційний запит від 17 квітня 2013 року. Стягнути з міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_4 32 грн 40 коп судових витрат. В решті позовних вимог відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2014 року апеляційну скаргу міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції залишено без задоволення. Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2013 року залишено без змін.

29.08.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи, а державним виконавцем 05.09.2014 року винесено дві постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі вказаних виконавчих листів.

23.09.2014 року за № 17350 ОСОБА_4 начальником міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 було надано відповідь на інформаційний запит.

31.10.2014 року ОСОБА_6 було допитано в якості свідка.

Відповідно до квитанції № КП7057/1 від 22.09.2014 року МВ ДВС МРУЮ було перераховано на ГУДКСУ у Київській області 32 грн 40 коп судових витрат.

22.11.2022 року за № 34671 слідчим ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 до відділу ДВС у м. Біла Церква Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено запит щодо отримання інформації чи перебувають на виконанні виконавчі листи за № 357/8347/13-а від 29.08.2014 року та повідомити який державний виконавець здійснює примусове виконання рішення суду від 01.07.2013 року та чи здійснено перерахунок коштів у сумі 32 грн 40 коп з депозитного рахунку ДВС стягувачеві.

Згідно відповіді начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за вих. № 29129 надано наступну відповідь. Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) на виконанні у державного виконавця ОСОБА_9 перебувало виконавче провадження № 44650491 з примусового виконання виконавчого листа № 357/8347/13-а, виданого 29.08.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про зобов`язати начальника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 надати повну відповідь ОСОБА_4 на її інформаційний запит від 17 квітня 2013 року. 25.09.2014, керуючись вимогами пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі листа боржника № 17351/03-04 від 24.09.2014. Також перебувало виконавче провадження № 44692147 з примусового виконання виконавчого листа № 357/8347/13-а, виданого 29.08.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_4 32 грн 40 коп судових витрат. 21.08.2015 року круючись вимогами пункту 8 чатини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі платіжного доручення про перерахування коштів № 207. Надати більш детальну інформацію з приводу виконання вказаних виконавчих проваджень не виявляється можливим у зв`язку із знищенням документообігу відділу за перебігом терміну зберігання відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», матеріали виконавчих проваджень № 44650491, № 44692147.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим здійснювалось досудове розслідування належним чином та виконані всі дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування факт невиконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2013 року посадовими особами міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції не знайшов свого підтвердження, оскільки відповідь на інформаційний запит ОСОБА_4 надана, судові витрати в розмірі 32 грн 40 коп перераховані відповідно до платіжного доручення.

За правилами пункту 18 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За таких обставин, вважаю, що оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, слідчим проведено всі належні слідчих дій, виконані вказівки та доручення, необхідні для встановлення дійсних обставин у кримінальному провадженні, на які посилається скаржниця, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 14.10.2014 року відмовити.

Копію ухвали вручити скаржнику для відома, прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури та направити Білоцерківському РУП ГУ Національної поліції в Київській області для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1