УХВАЛА

22 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 161/1764/18

провадження № 51-2420 ск 22

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня

2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 липня 2022 року,

встановила:

Ухвалами колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2022 року та 22 листопада 2022 року касаційні скарги ОСОБА_4 на вищевказані судові рішення було повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Засуджений втретє звернувся з питанням перевірки вказаних судових рішень суду в касаційному порядку. Разом із цим він заявив клопотання про поновлення йому строку касаційного оскарження. Вказує на те, що строк касаційного оскарження ним пропущений у зв`язку з тим, що він звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання йому безоплатної правової допомоги, проте на даний час будь-якої відповіді із зазначеного Регіонального центру не надійшло.

Колегія суддів, перевіривши доводи засудженого щодо поновлення строку, вважає за необхідне поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Однак, засудженому необхідно врахувати та виконати вимоги до касаційної скарги, визначені статтею 427 КПК України, згідно якої у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подала, із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Адже суд касаційної інстанції (далі - Суд) є судом права, а не факту, і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, керуючись статями 412-414 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Засудженому слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційна скарга засудженого взагалі не містить вимоги, якою визначено повноваження цього Cуду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, ч. 1

ст. 436 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Таким чином, засудженому слід конкретизувати, яке саме судове рішення він оскаржує, зазначити вимогу щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, обґрунтувати свою вимогу з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 цього ж Кодексу.

Як убачається із тексту касаційної скарги, ОСОБА_4 викладено вимогу до суду касаційної інстанції про скасування ухвалених судових рішень щодо нього та призначення покарання із застосуванням ст. ст. 70, 71, 72 КК України, які на його думку, були порушені при призначенні йому покарання судом першої інстанції.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів

постановила:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від

10 березня 2022 року та ухвали Волинського апеляційного суду від 19 липня

2022 року.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 березня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 19 липня 2022 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3