печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Титан-2006" (), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000990 від 21.07.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Титан-2006" (), звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000990 від 21.07.2022 рокуна корпоративні права Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED у ТОВ «Титан-2006» (), а саме на 100 % частку у статуті вказаного підприємства в сумі 337 500 гривень, шляхом заборони службовим особам Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED, ТОВ «Титан-2006» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, відчужувати, розпоряджатись вказаними корпоративними правами.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт накладено необгрунтовано та на теперішній час відсутня потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що з тексту ухвали та клопотання прокурора вбачається, що реєстрацією юридичної особи ТОВ «Титан - 2006» () здійснював громадянин РФ, хоча це не відповідає дійсності, оскільки першим власником вказаної юридичної особи був громадянин України. Кінцевим бенефіціаром ТОВ «Титан - 2006» () на даний час, є ОСОБА_5 , громадянка України, яка також не має жодного відношення до Російської Федерації та її фінансування, що підтверджено долученими до клопотання документами, зокрема, численною кількістю подяк від ЗСУ, Тро та поліції за допомогу у протидії агресії Російської Федерації. Крім того, як вбачається з ухвали слідчого судді від 25.08.2022, єдиною підставною для задоволення слідчим суддею клопотання прокурора про арешт майна та накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Титан - 2006» (), є твердження прокурора щодо необхідності їх збереження, як речового доказу у кримінальному провадженні №00000990 від 21.07.2022. Разом з тим, жодних відомостей які б вказували на приналежність корпоративним правам ТОВ «Титан - 2006» () ознак передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України прокурором не наведено.

В обгрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 вказує, що в рамках вказаного кримінального провадження жодній особі, у тому числі посадовим особам ТОВ «Титан - 2006» (), не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а також у матеріалах справи відсутні дані, які вказували б на причетність цих осіб до вчинення злочинів, передбачених ч. З ст. 28. ч. 4 ст. 110- 2 КК України, а тому прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту корпоративних прав ТОВ «Титан - 2006» ().

В судове засіданнособа, яка подала клопотання, - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує з викладених в ньому підстав, просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні учасників судового розгляду, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000990 від 21.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 110-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється другим відділом процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Гненерального прокурора.

В рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року у справі №757/21739/22-к за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000990 від 21.07.2022 накладено арешт на корпоративні права Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED у ТОВ «Титан-2006» (), а саме на 100 % частку у статуті вказаного підприємства в сумі 337 500 гривень, шляхом заборони службовим особам Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED, ТОВ «Титан-2006» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, відчужувати, розпоряджатись вказаними корпоративними правами.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року вбачається, що при накладенні арешту на корпоративні права Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED у ТОВ «Титан-2006» () у вигляді 100 відсотків статутного капіталу підприємства, слідчий суддя виходив з того, що вищевказане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання незаконному внесенню відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виникла необхідність у накладені арешту.

Разом з тим, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що на час розгляду провадження жодній посадовій особі ТОВ «Титан - 2006» (), не повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні.

Також, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно містить сліди вчинення кримінального правопорушення та яким ознакам ст. 98 КПК України воно відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий/прокурор зазначає у своєму клопотанні.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-И). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статгі 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Разом з тим, при розгляді клопотання про скасування арешту прокурором не доведено наявність будь-яких фактичних даних (доказів), відповідно до яких є необхідність у збереженні накладеного арешту.

Прокурором не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), які виправдовували б такий спосіб втручання у власність Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED у ТОВ «Титан-2006» ().

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ "Титан-2006" (), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000990 від 21.07.2022 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 року на корпоративні права Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED у ТОВ «Титан-2006» (), а саме на 100 % частку у статуті вказаного підприємства в сумі 337 500 гривень, шляхом заборони службовим особам Зонемарк Лімітед/ZONEMARK LIMITED, ТОВ «Титан-2006» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, відчужувати, розпоряджатись вказаними корпоративними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1