У Х В А Л А

14.11.2022 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000475 від 22.08.2018 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тулиголови, Городоцького району Львівської області, українки, громадянки України, одруженої, з вищою освітою, пенсіонерки, проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Комунального закладу Львівської обласної ради «Тулиголівська туберкульозна лікарня Городоцького району Львівської області», будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у період часу із травня 2017 року по вересень 2017 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні Комунального закладу Львівської обласної ради «Тулиголівська туберкульозна лікарня Городоцького району Львівської області», що за адресою: Львівська область, Городоцький район, с. Тулиголови, вул. Весела, 65, всупереч ст. 94 ЗУ «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95 ВР, усвідомлюючи неправдивий характер відомостей, що вносяться до офіційних документів в частині зазначення розміру заробітної плати ОСОБА_4 , будучи уповноваженою на складання та видачу офіційних документів, внесла до офіційних документів, а саме: відомостей для зарахування на картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» за травень-вересень 2017 року завідомо неправдиві відомості про дійсний розмір своєї заробітної плати.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками ч.1 ст. 366 КК України, а саме, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді головного бухгалтера Комунального закладу Львівської обласної ради «Тулиголівська туберкульозна лікарня Городоцького району Львівської області», будучи службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, у період часу із травня 2017 року по вересень 2017 року, подала в Городоцьке відділення Західного ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: Львівська область, м. Городок, майдан Гайдамаків, 21, відомості для зарахування на свій картковий рахунок заробітної плати із недостовірними даними про дійсний розмір своєї заробітної плати, в результаті чого на її банківський рахунок було надмірно нараховано заробітну плату на загальну суму 44171,57 грн., якими вона у подальшому заволоділа та використала для власних потреб, чим заподіяла Комунальному закладу Львівської обласної ради «Тулиголівська туберкульозна лікарня Городоцького району Львівської області» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками ч.2 ст. 191 КК України, а саме, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

У підготовчому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ознаками ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

На виконання вимог ст. 285 КПК України судом роз`яснено ОСОБА_4 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачена ОСОБА_4 надала свою беззаперечну згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави, крім того, показала, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю, обставини вчиненого не заперечила, матеріальну шкоду у сумі 44171,57 грн. відшкодувала повністю.

Прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, крім того, вказав, що ОСОБА_4 матеріальну шкоду відшкодувала повністю, на даний час нових злочинів не вчиняла, від слідства та суду не ухилялась, у розшуку не перебувала, строки, визначені ст. 49 КК України минули, а, отже, є усі підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі, процесуальні витрати просив покласти на обвинувачену.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Нормами статті 12 КК України встановлено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Частиною 2 ст. 191 КК України передбачена відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, яке карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Частиною 1 ст. 366 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення) передбачена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, які караються штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Таким чином, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України є нетяжким злочином, передбачене ч.1. ст. 366 КК України (у редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення) на час його вчинення був злочином невеликої тяжкості, зараз є кримінальним проступком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к, за змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України за № 0000475 внесено 22.08.2018. Діяння, інкриміноване ОСОБА_4 за ознаками ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, вчинено обвинуваченою у період з травня 2017 року по вересень 2017 року.

Відомості про зупинення строку притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Відтак, на час розгляду справи в суді строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним кримінальним правопорушенням сплинув.

Частиною 3 ст. 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, з врахуванням того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке визначено, у тому числі, як нетяжкий злочин, з дня вчинення якого минув строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, обвинуваченій роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і вона погоджується на звільнення з цих підстав, ОСОБА_4 не ухилялась від досудового слідства та суду, нового злочину не вчинила, враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд приходить до переконання, що клопотання захисника підлягає до задоволення та обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України, а провадження по справі слід закрити.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 598/1781/17 у Постанові від 17.06.2020 зауважила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження. За наведеного, процесуальні витрати у сумі 28315,65 грн. слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов не заявлено, речові докази відсутні, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 126, 284, 286, 288 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності звільнити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України закрити.

Процесуальні витрати за проведену експертизу № 3695 від 29.06.2021 у сумі 28315 грн (двадцять вісім тисяч триста п`ятнадцять) грн. 65 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, обвинуваченій і захиснику.

Головуючий суддя ОСОБА_1