Справа № 937/3017/20
Провадження № 1-і/333/99/22
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя: у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003003 від 22 жовтня 2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.11.2012 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 25.12.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 15.08.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2022 року в провадженні слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.10.2019 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження вхідної двері проник до приміщення вищезазначеного будинку, що є житлом, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме: Телевізор марки Samsung UE 32J4500 в корпусі чорного кольору вартістю 5500 гривень; ігрову приставку Х-ВОХ З60 в корпусі чорного кольору, вартістю 6000 гривень; ноутбук Asus чорного кольору вартістю 7000 гривень; чоловічий ланцюжок із золота 585 проби вагою приблизно 3 грам вартістю 4000 гривень; Ладанка зі золота 585 проби вагою 1,5 грама вартістю 2000 гривень; гроші у розмірі; 10000 гривень; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , що не становить матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_7 ; військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , що не становить матеріальної цінності; водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , що не становить матеріальної цінності; чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 35,500 гривень.

Крім того, 28.01.2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, під приводом здійснення дзвінка з мобільного телефона марки «XiaomiRedmi 4а» вартістю 2500 гривень, imei НОМЕР_1 , в чохлі - бампері чорно-сірого кольору вартістю 100 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» НОМЕР_2 вартістю 20 гривень, отримав від потерпілого ОСОБА_9 , вказаний телефон, тим самим заволодів ним шляхом обману, після чого разом із вказаним мобільним телефоном зник з місця події та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2620 гривень.

Крім того, 06.02.2020 року приблизно в період часу з 02 годині 38 хвилин до 02 години 40 хвилин, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , з коридору будинку АДРЕСА_5 таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме велосипед марки «KallysCross» чорно сірого кольору, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 6500 гривень.

Крім того, 12.02.2020 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку №5 по провулку Північному в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку з рук потерпілої ОСОБА_11 відкрито викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме мобільний телефон марки «НТС One-Х» чорного кольору, імеі1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , вартістю 5000 гривень, в силіконову чохлі-бампері чорного кольору вартістю 150 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку Kyivstar НОМЕР_5 вартістю 50 гривень, та в якому знаходилась флеш-карта 2Gb вартістю 200 гривень, чим потерпілій ОСОБА_11 завдана майнова шкода на загальну суму 5400 гривень.

Крім того, 17.02.2020 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_6 , ОСОБА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_13 , здійснив на неї напад, в ході якого підійшов до потерпілої ОСОБА_13 , яка є особою похилого віку, яка знаходилась у кімнаті вказаної квартири та почав душити, після чого в ході вчинення протиправних дії висловив вимогу про передачу йому цінного майна, що знаходиться в квартирі, чим створив реальну погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_13 , та в обстановці, яка склалась, була сприйнята потерпілою ОСОБА_13 як реальна загроза життю та здоров`ю у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_13 передала грошові кошти ОСОБА_4 у розмірі 1025 доларів США, що на момент вчинення злочину по курсу Національного Банку України становить 25 010 гривень, грошові кошти у розмірі 7 000 гривень, грошові кошти у розмірі 2700 рублів, що на момент вчинення злочину по курсу Національного Банку України становить 1026 гривень, грошові кошти у розмірі 100 євро, що на момент вчинення злочину по курсу Національного Банку України становить 2640 гривень. Відразу після цього, ОСОБА_13 продовжуючи свої злочині дії, направлені на заволодіння чужим майном, почав душити потерпілу ОСОБА_4 та знаходячись у квартирі АДРЕСА_6 незаконно заволодів мобільним телефоном «Nokia 101», imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 , в корпусі чорного кольору, вартістю 400 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_8 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить. Відразу після чого, ОСОБА_13 заволодівши вищевказаним майном з місця події зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 36,076 гривень.

Крім того, 25.03.2020 року, в денний час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_7 , де шляхом пошкодження вікна проник до приміщення вищезазначеного будинку, що є житлом, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: гроші в сумі 1500 гривень; банківську картку «Приват банка» № НОМЕР_9 та банківську картку «Альфа банку», номер якої в ході досудового розслідування не встановлений, видані на ім`я потерпілого ОСОБА_14 та які для потерпілого ОСОБА_14 матеріальної цінності не становлять, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Крім того, 16.04.2020 року, у вечірній час, знаходячись за адресою: АДРЕСА_8 , ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_8 , де шляхом пошкодження вікна проник до приміщення вищезазначеного будинку, що є житлом, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_15 , а саме: металевий електричний самовар вартістю 600 гривень; туалетну воду «Columbus» 100 ml, вартістю 350 гривень; чим завдав потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 950 гривень.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується даними з зібраних під час досудового розслідування доказів, а саме показами свідків, допиту потерпілих, протоколу впізнання за фотознімками, протоколу проведення слідчого експерименту, відомості про які зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

22.04.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.04.2020 року ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан.

У зв`язку із виникненням обставин, небезпечних для життя та здоров`я суддів, працівників апарату суду та відвідувачів суду в умовах воєнного стану, наказом голови суду від 09.03.2022 року №16 роботу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області призупинено до їх зникнення або усунення.

16 березня 2022 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області до ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» скеровано повідомлення про неможливість розгляду судом питань про продовження обраних запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо осіб, які утримуються в установі та рахуються за Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.09.2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя за головуванням судді ОСОБА_16 продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до 30.12.2022 року (включно).

Наразі термін запобіжного заходу спливає, а тому сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутися до суду з таким клопотанням посилаючись на наступне.

Підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є наявність передбачених ч. 1 ст.177 КПК України ризиків, які наразі не змінились, зокрема останній спроможний: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, (п. 1 ч. 1 ст КПК України), оскільки ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років; незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на даний час свідки/потерпілі по кримінальному провадженню у судовому засіданні не допитано, тому у сторони обвинувачення є підстави вважати що перебуваючи на іншому запобіжному заході ОСОБА_4 може вчиняти тиск на свідків/потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч. 1 ст.177 України), оскільки переховування від органів досудового розслідування та суду, а також впливання на свідків є також підставою вважати, що ОСОБА_4 буде перешкоджати судовому розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК) України оскільки обвинуваченим вчинено злочини під час випробувального терміну.

Провести зазначені процесуальні дії та закінчити судовий розгляд до спливу попередньої ухвали про тримання під вартою не надається можливим через введений воєнний стан, тимчасовою окупацію певних районів та населених пунктів Запорізької області.

При вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінці підлягають у сукупності і всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України, а саме, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, які карається позбавленням волі на строк до семи років; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів проти власності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Зазначивши, що він не є процесуальним керівником у цьому кримінальному провадженні, а відтак надати інформацію про рух справи вона не може, на який стадій судового розгляду воно знаходиться вона не знає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, покладались на розсуд суду.

Судом встановлено, що 23.04.2020 року ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

22.10.2019 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, внесені до ЄРДР за №0003003.

З пояснень прокурора та інформації Автоматизованої системи документообігу суду судом встановлено, що вказане кримінальне провадження Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області не розглянуто.

Згідно з Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 19 липня 2022 року № 159, територія Мелітопольського району Запорізької області входить до вказаного Переліку.

На підставі розпорядження Верховного Суду від 14.09.2022 року №49/0/9-22, яким було змінено територіальну підсудність судових справ Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суду м. Запоріжжя.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов наступного.

За положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами, доданими до клопотання, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, суд вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися від суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Крім того, суд вважає, що у кримінальному провадженні дійсно існує ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, виходячи з наступного.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в умисному відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки судовий розгляд, зі слів прокурора, ще не завершено, потерпілі та свідки підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, то залишається існувати ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, який, на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, свідчить про можливість останнього, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги наявність трьох ризиків, а також відсутність будь - яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його тримання під вартою на цей час, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, з урахуванням положень ст. 315 КПК України.

Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_4 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 187, 199, 331, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003003 від 22 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч.2 ст. 190 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 лютого 2023 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати обвинуваченому, начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26 грудня 2022 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1