Справа №191/468/19
Провадження № 1-кп/191/31/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадженняза обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 01.02.2019 року у провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

01.02.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у судові засідання за викликами не прибуває, судом застосовувалися примусові приводи, але не були виконанні, оскільки обвинувачений ухилявся від заходів примусу. Неявка обвинуваченого є тривалою перешкодою до розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання про застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно із ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На переконання суду, в судовому засіданні сторона обвинувачення не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існує можливість ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений.

ЄСПЛ в багатьох своїх рішеннях, зокрема, в рішеннях «Ноймайстер проти Австрії» та «Мамедова проти Росії», використовує стандарт, за яким ризик втечі чи спроб ухилення від кримінальної відповідальності зменшується зі збігом часу.

Відтак, на переконання суду, застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є обґрунтованим, оскільки більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження судом.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На переконання суду, цілодобовий домашній арешт дозволить органу поліції контролювати належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час розгляду справи судом, а також суттєво не обмежуватиме прав обвинуваченого.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на нього додаткові обов`язки, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора чи суду, строком на 60 діб до 12.05.2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) повідомляти суд про зміну місця проживання;

3) утримуватись від спілкування з свідками у кримінальному провадженні №0002090.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати до Синельниківського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 17 березня 2023 року о 13.00 годині.

Суддя ОСОБА_1