Справа № 204/3024/23
Провадження № 1-кп/204/733/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань в м.Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000062 від 01.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває вказане кримінальне провадження.

10.03.2023 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_3 .

Заява про відвід обґрунтована тим, що 08.03.2023 Офісом Генерального прокурора була прийнята та зареєстрована його, ОСОБА_6 , заява про скоєння кримінального правопорушення прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 . Керівництвом Офісу Генерального прокурора наразі вирішується питання про реєстрацію кримінального провадження відносно посадових осіб Донецької обласної прокуратури, в тому числі прокурора ОСОБА_3 , та визначається орган досудового розслідування. У зв`язку з тим, що прокурор ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні посадового злочину при розслідуванні кримінального провадження, яке перебуває у Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська, головуючий суддя ОСОБА_1 . Зазначені обставини викликають обгрунтований сумнів в об`єктивності та неупередженості прокурора ОСОБА_3 , що відповідно до положень ст. 77 КПК України є підставою для відводу прокурора.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав вищезазначену заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 , просив її задовольнити.

Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід прокурору ОСОБА_4 , секретарю судового засідання ОСОБА_2 , та головуючому судді ОСОБА_1 .

Відвід прокурору ОСОБА_4 та головуючому судді ОСОБА_1 обвинувачений обґрунтовував тим, що кримінальне провадження проти нього є сфабрикованим на замовлення посадових осіб військово цивільної адміністрації Донецької області та керівництва Донецької обласної прокуратури. На його думку, всі прокурори у вказаному кримінальному провадженні виконують злочинні накази свого керівництва, а тому в нього є об`єктивні сумніви щодо їх неупередженості. Головуючому судді ОСОБА_1 він також не довіряє, про що неодноразово було зазначено в раніше поданих заявах про відвід судді, а тому вважає, що суддя ОСОБА_1 повинна бути відведеною.

Відвід секретаря судового засідання ОСОБА_2 обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовував тим, що судові повістки у вказаному кримінальному провадженні йому надсилаються не вчасно, з порушенням строків, визначених кримінально процесуальним законодавством, що викликає в нього сумнів щодо неупередженості секретаря судового засідання ОСОБА_2 .

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурорів, головуючого судді та секретаря судового засідання.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили відмовити в задоволенні заяв обвинуваченого про відвід прокурорів та секретаря судового засідання у зв`язку з відсутність підстав, передбачених КПК України для таких відводів. Заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_1 просили залишити без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК України, оскільки така заява має явні ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Секретар судового засідання ОСОБА_2 суду пояснила, що вважає заявлений їй відвід безпідставним, оскільки всі судові повістки на адресу обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження були направлені нею у строки, передбачені чинним законодавством, що належним чином підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить таких висновків.

Надаючи оцінку доводам заяв обвинуваченого про відвід прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд виходить з того, що порядок відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні врегульований ч.1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Однією з складових засад законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи.

Значення об`єктивності чи неупередженості прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п.п. 12, 13).

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

За результатами розгляду заяв обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурорів, судом не встановлено визначених законодавством обставин (як вказує заявник наявність упередженості), які виключають участь прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Повноваження прокурора визначені, зокрема у статті 36 КПК України. Згідно із ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Так, обставини, на які посилається обвинувачений у свої заявах, не доводять упередженості та зацікавленості прокурорів. В разі, якщо заявник вважає, що в діях прокурора є ознаки дисциплінарного проступку чи кримінального правопорушення, він вправі звертатися із відповідними зверненнями у порядку та спосіб, що визначені діючим законодавством. Оцінка діям прокурора повинна бути надана спеціально уповноваженими на це органами.

За таких обставин, заявлені прокурорам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відводи не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними. На думку суду, вказані заявником обставини являються його суб`єктивною думкою і не є такими, що викликають сумнів в неупередженості прокурорів чи їх зацікавленості у результатах судового розгляду.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості прокурорів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000062 від 01.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, в розумінні положень ст. 77 КПК України не вбачається, а доводи, наведені в заявах обвинуваченого, належного обґрунтування не знайшли, слід дійти висновку, що заяви про відвід прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_2 суд вважає необхідним зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст.79 КПК України спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, експерт, секретар судового засідання не мають права брати участь в кримінальному провадженні та відводяться за підставами, передбаченими частиною першою статті 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні як спеціаліста, представника персоналу органу пробації, перекладача, експерта і секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Ураховуючи вищевказані положення кримінально процесуального законодавства України та проаналізувавши підстави для відводу секретаря судового засідання, наведені обвинуваченим ОСОБА_6 , суд доходить висновку, що заявлений відвід не містить належних, допустимих та підтверджених доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних підстав для відводу секретаря судового засідання, чи інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості та особистій зацікавленості секретаря судового засідання ОСОБА_2 в результатах розгляду вказаного кримінального провадження.

Окремо суд звертає увагу, що факт своєчасного надіслання судових повісток обвинуваченому секретарем судового засідання в повній мірі підтверджений відомостями, що містяться в матеріалах кримінального провадження, та відображеними в підсистемі Електронний суд.

Отже доводи заявленого відводу ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивних переконаннях обвинуваченого, та не є підставами для відводу секретаря судового засідання.

Щодо відводу, заявленого обвинуваченим ОСОБА_6 головуючому судді ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 81 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід .

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Порядок вирішення питання про відвід передбачено статтею 81 КПК України.

Так, 13 березня 2023 року суддею Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровьска ОСОБА_7 було розглянуто заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Красногвардійського районного суду ОСОБА_1 від участі у розгляді справи №204/3024/23 (провадження №1-кс/204/933/23р.) та постановлено ухвалу про відмову у її задоволенні.

При винесенні судового рішення встановлено, що обставини, які б виключали участь судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні відсутні.

17 березня 2023 року захисником обвинуваченого повторно заявлено відвід судді Красногвардійського районного суду ОСОБА_1 по справі №204/3024/23 у кримінальному провадженні № 000062 від 01.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.

Зазначену повторну заяву про відвід було розглянуто суддею Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_8 та постановлено ухвалу про відмову у її задоволенні.

При винесені судового рішення встановлено, що повторна заява про відвід належним чином не вмотивована, та містить явні ознаки зловживанням права на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Ураховуючи вищевикладене, заявлення обвинуваченим ОСОБА_6 повторного відводу судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 при розгляді справи №204/3024/23, який належним чином не вмотивований та необґрунтований, суд розцінює як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, у зв`язку з чим заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про вдівід судді, оголошену під час судового засідання 17.03.2023, необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 77, 79-81, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_9 відмовити.

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_4 відмовити.

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід секретаря судового засідання ОСОБА_10 відмовити.

Заяву обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід головуючого судді ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 21.03.2023.

Суддя ОСОБА_1