Справа № 202/643/23
Провадження № 1-кп/202/268/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровськ угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, розлученого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, групи інвалідності не має, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, встановлено, що 21.01.2022, приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходився біля магазину «Градус», який розташований на цокольному поверсі буд. 53 по вул. Дмитра Мазура в м. Краматорськ, коли в нього виник злочинний умисел, спрямований на хуліганство, тобто на грубе порушення громадського порядку із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , дістав з правої кишені своїх штанів предмет, схожий на бойовий припас, який він носив із собою, а саме осколкову ручну гранату РГД-5, яка згідно висновку експерта є частиною ударного механізму УЗРГМ-2, призначеного для підриву зарядів вибухової речовини (тротилу) в корпусах ручних гранат типів Ф-1, РГД-5, РГ-42, тобто є предметом заздалегідь пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та не відмовляючись від них, перебуваючи у громадському місці, а саме на тротуарі біля магазину «Градус», який розташований на цокольному поверсі буд. 53 по вул. Дмитра Мазура в м. Краматорськ, грубо порушуючи громадський порядок, з хуліганських спонукань, з метою самоствердження, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, використовуючи заздалегідь принесену з собою осколкову ручну гранату типу РГД-5, від`єднавши від її корпусу металевий важіль, тим самим привів у дію вказану гранату, споряджену вибуховою речовиною. Виконавши вказані дії ОСОБА_5 кинув вказаний вибуховий пристрій у бік магазину «Градус» який розташований на цокольному поверсі буд. АДРЕСА_2 , після чого пролунав вибух у результаті чого пошкоджено склопакет «REHAU» Euro 60, розташований в квартирі АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1174 гривень 61 копійка.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

12.01.2023 під час досудового розслідування між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За вимогами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Згідно із вимогами ч. 7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Частиною 8 ст.474 КПК України передбачено, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Дані вимоги кримінального процесуального закону не дотримані, оскільки зміст угоди про визнання винуватості від 12.01.2023 не відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При перевірці угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону судом встановлено, що умови угоди даної угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону та не відповідають інтересам суспільства, оскільки згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень.

Санкцією ч. 4 ст.296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочин, сторони досягли відповідних домовленостей погоджуючись на призначенні покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Закон пов`язує кваліфікацію дій за ч. 4 ст. 296 КК України за ознакою застосування заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмету за фактом заподіяння вражаючою дією цього предмету тілесних ушкоджень, а також створення за його допомогою реальної загрози для життя чи здоров`я громадян.

При цьому за змістом угоди та обвинувального акту не встановлено таких об`єктивних даних, які б свідчили що діяння ОСОБА_5 створили реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян 21.01.2022 о 04 годині 00 хвилин.

Тобто при узгодженні покарання в повній мірі не враховано об`єктивні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а узгоджена сторонами міра покарання не відповідає інтересам суспільства.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства, що не узгоджується із вимогами п. 2 ч. 7 ст.474 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 12.01.2023, укладеної між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Аналізуючи положення абз. 2 ч.7 ст.474 КПК України в разі відмови суду в затверджені угоди про визнання винуватості досудове розслідування або судове провадження (в залежності від того, на якій стадії укладено угоду) продовжуються в загальному порядку.

Вчинення судом таких дій підтверджуються положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України, згідно з якими у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Таким чином, зазначена норма п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачає реалізацію положень абз.2 ч.7 ст.474 КПК України під час підготовчого судового засідання в разі відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, досягнутої (укладеної) під час досудового розслідування, та вчинення певних дій судом - повернення кримінального провадження прокурору саме для продовження досудового розслідування.

Тобто, в разі відмови у затвердженні угоди за передбачених ч.7 ст.474 КПК України підстав суд повертає кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, саме для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України, або продовжує судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду укладено саме під час здійснення судового провадження.

Даний висновок повністю узгоджується із усталеної судовою практикою у справах Луганського апеляційного суду № 431/1317/19 (провадження № 11-кп/810/318/19), Київського апеляційного суду № 368/94/18 (провадження № 11-кп/824/2486/2019), Апеляційної палати Вищого Антикорупційного суду № 991/1287/20 (провадження №11-кп/991/27/20), а також Інформаційного листа ВССУ від 15.11.2012 « Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод», відповідно до яких «за наслідками розгляду угоди в судовому засідання (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, суд повинен прийняти одне із таких рішень: а)затвердити угоду про визнання винуватості …або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження; або призначити судовий розгляд для проведення для проведення судового розгляду в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження…. Ухвала про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості оскарженню не підлягає».

Таким чином при ухваленні рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була досягнута під час досудового розслідування, суд зобов`язаний повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.314, 372, 376, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка була укладена 12.01.2023 між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені 21.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України- повернути прокуророві Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1