Провадження № 1-кп/742/407/22
Єдиний унікальний № 746/276/22
ВИРОК

іменем України

21 грудня 2022 року м. Прилуки

Колегія суддів Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000720 по обвинуваченню :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калюжинці Срібнянського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16 грудня 1998 року вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.140, ч.3 ст.140,94 КК УРСР до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 30 травня 2007 року Алеляційним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, п.6,13 ч.2 ст.115, ст.70, 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,

УСТАНОВИЛА:

14 серпня 2022 року у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, прийшовши до гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та скористашись відсутністю уваги сторонніх осіб, через вікно в одній з кімнат зазначеного гуртожитку, проник у середину приміщення, де шляхом натискання, виламав міжкімнатні двері та проник до кухонної кімнати, звідки повторно таємно викрав електричний чайник марки «Mirta КТ -1017», виробник ТОВ «Мірта Україна», сковорідку алюмінієву з кришкою до неї та банку з салом, об`ємом 3 л., вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2022 від 22 серпня 2022 року становить 196 грн. 67 коп., 197 грн. та 297 грн. 50 коп., відповідно на загальну суму 689 грн. 17 коп., які належали потерпілому ОСОБА_9 . В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 відімкнувши засувку зсередини, виніс вказані речі з гуртожитку через вхідні двері та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вказану вище суму.

Вказаними вище діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням до житла, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім цього 07 вересня 2022 року близько 02 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за умисне вбивство: 16 грудня 1998 року вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.140, ч.3 ст.140,94 КК УРСР до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 30 травня 2007 року Алеляційним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою умисного вбивства, тобто протиправного заподіяння смерті іншій особі, з мотивів особистої неприязні до потерпілої, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, прибув до господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 , при цьому, тримаючи в руках взятий заздалегідь з собою кухонний ніж, щоб проникнути до будинку, в розмові ввів потерпілу в оману, що привів її співмешканця ОСОБА_10 , який перебуває у стані сильного сп`яніння. Після того як ОСОБА_6 відчинила вхідні двері до будинку, обвинувачений ОСОБА_7 одразу зробив крок всередину та, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння їй смерті, заніс ніж в руці для нанесення удару чи ударів потерпілій, висловлюючи при цьому вголос свій намір на вбивство, проте, не виконав, усі дії, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки остання, побачивши ніж у ОСОБА_7 , вхопила його за руку, в якій був ніж та, тримаючи її, запобігла нанесенню їй тілесних ушкоджень, і в подальшому скориставшись падінням ОСОБА_7 , віштовхнулась від нього та втекла з власного будинку та подвір`я.

Вказаними вище діями, які виразились в незакінченому замахі на умисне вбивство, особою, що раніше вчинила умисне вбивство, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнав та надав показання, що 14 серпня 2022 року ввечері в с. Калюжинці перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на кухню гуртожитку, через відкрите вікно, бо хотів переспати, але не було де. В столовій гуртожитку забрав сковорідку, чайник та сало. Викрадене повернув повністю.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 надав наступні показання стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, а саме, 07 вересня 2022 року до нього прийшов хлопець, який приніс йому літру горілки, випили з ним. У дружини обвинуваченого був конфлікт із потерпілою ОСОБА_6 , про що дружина неодноразово розповідала йому. Був сильно п`яний, вночі зібрався та пішов розбиратись до ОСОБА_6 , коли йшов до неї у нього був з собою ніж. Прийшовши до будинку, попросив ОСОБА_6 відчинити двері, але вона не відчиняла. Тому він ввів її в оману, повідомивши, що привів її чоловіка в алкогольному сп`янінні. Почувши це ОСОБА_6 відчинила двері та побачивши ніж у його руці, яка була піднята догори, почала кричати: «Що ти робиш?», думаючи що він її заріже. ОСОБА_6 хапала його за руку бо побачила ножа, захищаючись. Штовхнула ОСОБА_7 , від чого він упав, а вона втекла. Хотів її налякати, щоб вона простила борг дружині.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не прибув, згідно адресованої письмової заяви до суду, просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі, вказує, що у кримінальному провадженні позов не пред`являтиме, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання відносно обвинуваченого покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена обвинуваченим та захисником, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, не оспорюються обставини щодо: часу, місця, способу і порядку вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням до житла, зі згоди сторін кримінального провадження колегією суддів дослідження доказів і фактичних обставин справи щодо даного кримінального правопорушення було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, та встановлюють місце знаходження речових доказів. Щодо решти доказів, які стосуються цього епізоду злочинної діяльності обвинуваченого, то колегія суддів визнала недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому колегія суддів переконалася, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також колегією суддів роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії в частині викрадення 14 серпня 2022 року електричного чайника, сковорідки алюмінієвої з кришкою та банки з салом, необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням до житла.

Щодо незакінченого замаху на умисне вбивство, особою, що раніше вчинила умисне вбивство, то поряд з частковим визнанням своєї вини, вина ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення доводиться показами потерпілої та письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що 07 вересня 2022 року близько 02 год. 30 хв. до її господарства прийшов односельчанин ОСОБА_7 , вже вдруге постукав у двері та вікна, але двері вона йому не відчиняла. Коли ОСОБА_11 сказав, що привів додому її співмешканця ОСОБА_12 , вона повірила та відчинила. Це підтверджувала і його дружина ОСОБА_13 . Відкривши двері побачила ОСОБА_11 , який на витягнуту руку в правій руці, тримав кухонний ніж, потім зайшовши до будину переклав ніж з правої руки в ліву, потерпіла одразу вхопила його за руку в якій був ніж і весь час переймала її. ОСОБА_11 весь ча прикладав силу, щоб завдати удару, під час їх боротьби вони впали на підлогу, спочатку ОСОБА_11 впав на ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_14 опинилася на Яровому, при цьому він неодноразово говорив що її вб`є. При боротьбі пошкодив (порізав) шпалери на стіні поблизу дверей. Коли потерпіла спитала за що він хоче її вбити, ОСОБА_11 задумався, і в цей момент ОСОБА_14 відштовхнулась від ОСОБА_11 та втекла до знайомих. Потерпіла вказала, що всі дії обвинуваченого були спрямовані на її вбивство, і їй вдалося врятувати своє життя лише завдяки тому, що обвинувачений відволікся, це і дало їй можливість втекти з будинку, і навіть тікаючи, вона побоювалася, що отримає удар в спину ножем. Наполягала на суворості покарання, мотивуючи тим, що обвинувачений є небезпечною, агресивною людиною, схильною до вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я людей.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_15 відмовилася від дачі показань щодо обвинуваченого, який є її чоловіком на підставі положень ст.63 КК України.

Заявою ОСОБА_6 від 07 вересня 2022 року на ім`я начальника ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області про те, що 07 вересня 2022 року близько 03 год. до її будинку прийшов ОСОБА_16 , якому вона сама відчинила, повалив її на підлогу та погрожуючи ножем говорив, що хоче її вбити.

Протоколом огляду предмета від 07 вересня 2022 року та фото таблицею до протоколу огляду предмета від 07 вересня 2022 року, відповідно до яких під час затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КПК України, при особистому обшуку було виявлено та вилучено кухонний ніж з чорною рукояткою з лезом, 15 см довжиною. Вказаний ніж знаходився у внутрішній кишені куртки з правого боку ОСОБА_7 . Ніж не забруднений, сліди РБК на ньому відсутні.

Протоколом огляду місця події від 08 вересня 2022 року та фототаблицею до протоколу огляду місця події від 08 вересня 2022 року, відповідно до якого проведено огляд домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого встановлено, що у кімнаті №1 (веранда), з правого боку мається вхід до кухонної кімнати, за одвірком кухонної кімнати на стіні у нижній частині біля дерев`яного плінтуса мається пошкодження шпалери у вигляді (порізання) відриву куска шпалери.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08 вересня 2022 року, з долученим флеш накопичувачем з відеозаписом результатів проведення слідчого експеременту, який проведений за адресою: АДРЕСА_3 за участі свідка ОСОБА_15 , яка розповіла та показала, що 07 вересня 2022 року перебуваючи у господарстві односельчанки ОСОБА_17 , її чоловік ОСОБА_16 намагався вбити ОСОБА_18 . Постукавши у двері до її будинку, спочатку сказав що разом із дружиною привів її співмешканця, на що ОСОБА_19 відчинила двері, після чого ОСОБА_16 спочатку поставив свою ногу на поріг, що не можливо було зачинити двері, а потім з нажем накинувся на неї і між ними відбулася боротьба. Свідок на той момент до будинку не заходила, але чула, що ОСОБА_16 говорив, що вб`є ОСОБА_19 . Ніж ОСОБА_16 взяв з дому заздалегідь.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07 вересня 2022 року, з долученим флеш накопичувачем з відеозаписом результатів проведення слідчого експеременту, який проведений за адресою: АДРЕСА_3 за участю потерпілої ОСОБА_6 , яка розповіла та показала, що 07 вересня 2022 року близько 02 год. 30 хв. до її господарства прийшов односельчанин ОСОБА_16 , вже вдруге постукав у двері та вікна, але двері не відчиняла. Коли ОСОБА_11 сказав, що привів додому її співмешканця ОСОБА_12 , вона повірила та відчинила. Відкривши двері побачила ОСОБА_11 , який на витягнуту руку в правій руці, тримав ніж, потім зайшовши до будину переклав ніж з правої руки в ліву, потерпіла одразу вхопила його за руку в якій був ніж і весь час переймала. ОСОБА_11 весь ча прикладав силу, щоб завдати удару, під час їх боротьби вони впали на підлогу, спочатку ОСОБА_11 впав на ОСОБА_14 , а потім ОСОБА_14 опинилася на Яровому, при цьому він неодноразово говорив що її вб`є. Коли потерпіла спитала за що він хоче її вбити, ОСОБА_11 задумався, і в цей момент ОСОБА_14 відштовхнулась від ОСОБА_11 та втекла до знайомих.

Протокол проведення слідчого експерименту від 08 вересня 2022 року, з долученим флеш накопичувачем з відеозаписом результатів проведення слідчого експеременту, який проведений за адресою: АДРЕСА_3 за участю підозрюваного ОСОБА_7 в присутності захисника ОСОБА_8 , під час якого підозрюваний розповів та показав, як у нічний час доби зі своєю дружиною ОСОБА_13 прийшов до ОСОБА_17 та запитав де її співмешканець ОСОБА_12 , на що вона відповіла, що його не має вдома, та не відчинила двері. Після чого вони пішли до знайомих, в той вечір ОСОБА_13 постійно жалілася на ОСОБА_19 , що та вимагає у неї гроші за куртку, яку дала ОСОБА_13 в борг. ОСОБА_11 будучи в стані алкогольного сп`яніння сказав ОСОБА_13 , що вб`є ОСОБА_17 . Від своїх знайомих вони одразу пішли знов до ОСОБА_17 . ОСОБА_11 постукав у вікна та двері, ОСОБА_19 засвітила світло та двері не відчиняла, тоді ОСОБА_11 сказав, що привів її співмешканця ОСОБА_12 до дому, а ОСОБА_13 це підтвердила. ОСОБА_14 відчинила двері, тоді ОСОБА_11 поставив ногу на поріг, щоб ОСОБА_19 не зачинила двері, в правій руці на витягнуту руку тримав ніж, який побачила ОСОБА_19 . ОСОБА_11 переступив поріг до будинку, переклав ніж з правої руки в ліву, ОСОБА_19 одразу схопила його за руку в якій був ніж та не відпускала його, вони почали боротися між собою та впали на підлогу у коридорі. Спочатку ОСОБА_11 впав на ОСОБА_19 , а потім вона опинилася на ОСОБА_11 та примала його руку з ножем. ОСОБА_11 говорив, що прийшов її вбити, коли вона запитала за що він хоче її бити, він задумався, і в цей момент ОСОБА_19 відштовхнула його та побігла з будинку. ОСОБА_11 піднявся, зачинив будинок та забравши дружину пішли додому. ОСОБА_11 пояснив, що ніж взяв з дому заздалегідь та мав намір вбити ОСОБА_17 .

Висновком судово-психіатричного експерта №346 від 27 вересня 2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до яких відносяться криміналні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється мала місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифіувцією Хвороб 10-го перегляду). ОСОБА_7 , в період часу, до яких відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_7 на теперішній час має місце легка розумова відсталість (F70 за Міжнародною Класифіувцією Хвороб 10-го перегляду). ОСОБА_7 за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. ОСОБА_7 за його психічним станом на теперішній час, застосування примусових заходів медичного характеру не показане.

Відповідно до статті 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ), винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частина друга статті 17 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення має довести ці обставини поза розумним сумнівом.

Відповідно до статті 94 КПК України, оцінка суду має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у тому числі на оцінці кожного доказу, наданого сторонами кримінального провадження. Суд не може ігнорувати надані суду докази лише з тієї причини, що вони ставлять під сумнів версію, запропоновану стороною обвинувачення.

Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.

Оцінюючи докази з точки зору належності та допустимості, колегія суддів приходить висновку, що всі досліджені в судовому засіданні докази є належними і допустимими, оскільки зібрані у відповідності до вимог КПК України і сторони не заявляли клопотань про їх недопустимість.

Надаючи оцінку показанням потерпілої, щодо обставин незакінченого замаху на умисне вбивство, колегія суддів констатує, що вони є логічними , послідовними, а тому суд визнає їх достовірними, оскільки вони повністю узгоджуються з протоколом огляду місці події, протоколом огляду предмету та протоколами проведення слідчих експериментів як за участі потерпілої, так і підозрюваного та свідка ОСОБА_15 , які колегія суддів також визнає достовірними, щодо місця, часу та обставин вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про достатність доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у незакінченому замаху на умисне вбивство, колегія суддів констатує, що показання потерпілої ОСОБА_20 , та досліджені в судовому засіданні протоколи, повністю узгоджуються між собою та доповнюють один одного, а тому є достатніми для доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено колегією суддів ОСОБА_7 після відкриття потерпілою вхідних дверей до будинку, зробив крок всередину та, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння їй смерті, заніс ніж в руці для нанесення удару чи ударів потерпілій, висловлюючи при цьому вголос свій намір на вбивство, проте не виконав всіх дій, спрямованих на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , оскільки остання, побачивши ніж у ОСОБА_7 , вхопила його за руку, в якій був ніж та, тримаючи її, запобігла нанесенню їй тілесних ушкоджень, і в подальшому скориставшись падінням ОСОБА_7 , віштовхнулась від нього та втекла з власного будинку та подвір`я.

При цьому остання знаючи про кримінальне минуле свого односельчанина ОСОБА_7 , в тому числі й про жорстоке вбивство ним своєї матері, вбачаюся в руці великий кухонний ніж та сприймаючи погрози вбивством як реальні, усвідомлювала загрозу своєму життю та здоров`ю.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав, що дійсно 07 вересня 2022 року близько 02 год. 30 хв. з мотивів особистої неприязні до потерпілої ОСОБА_6 прибув до господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 за місцем проживання потерпілої, при цьому взяв з собою заздалегідь кухонний ніж, шляхом обману проник до її будинку, реалізовуючи свій злочинний умисел заніс ніж в руці для нанесення удару чи ударів потерпілій.

Суд визнає показання обвинуваченого в цій частині достовірними, оскільки вони повністю узгоджуються з показаннями потерпілої та дослідженими доказами, якими підтверджено дані обставини перебування ОСОБА_7 на території домоволодіння ОСОБА_6 .

Перевіряючи доводи обвинуваченого щодо відсутності умислу на вбивство потерпілої, а лише наявність наміру її залякати, для прощення боргу дружини, колегія суддів констатує, що дана позиція обвинуваченого спростована в судовому засіданні дослідженим доказами і розцінює її як захисну варсію з метою уникнення відповідальності та визнає показання обвинуваченого в цій частині недостовірними.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а тому колегія суддів кваліфікує його дії щодо незакінченого замаху на умисне вбивство, особою, що раніше вчинила умисне вбивство за ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК колегією суддів не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК колегія суддів визнає рецидив злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів також враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України за ч.4 ст.185 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, за, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України- особливо тяжким кримінальним правопорушенням, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо, має неврівноважений характер, згідно довідки КНП «Срібнянська центральна лікарня» за №291, перебуває на диспансерному облвку у лікаря психіатра, згідно висновку судово-психіатричного експерта №347 від 27 вересня 2022 року, на теперішній час у ОСОБА_7 не виявлено клінічних ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю чи наркотичних речовин з синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане, одруженого, не працюючого, раніше судимого 16 грудня 1998 року вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області за ч.1 ст.140, ч.3 ст.140,94 КК УРСР до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 30 травня 2007 року Алеляційним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, п.6,13 ч.2 ст.115, ст.70, 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який маючи не зняті та не погашені судимості на шлях виправлення не став і вчинив нові кримінальні правопорушення, та враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_9 , який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та ОСОБА_6 , яка наполягала на суворості покарання, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень за правилами ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а саме призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, оскільки визнає за неможливе його виправлення в умовах без ізоляції від суспільства, яке на думку колегії суддів буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

По матеріалам кримінального провадження потерпілими цивільні позови не заявлялись.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальних провадженнях, відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді 12 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 07 вересня 2022 року з моменту його затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 термін попереднього ув`язнення з 07 вересня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

кухонний ніж, який було виявлено та вилучено 07 вересня 2022 року під час затримання ОСОБА_7 знищити;

електричний чайник, сковорідку алюмінієву з кришкою до неї, банку з салом, об`ємом 3 л., банку з м едом об`ємом 0,5 л., чоловічу нижню білизну, дві чашки залишити в законному володінні ОСОБА_9 .

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільн им відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілій та направити потерпілому ОСОБА_9

Головуючий суддя Наталія ФЕТІСОВА

Судді

ОСОБА_21