Справа № 991/15/23
Провадження 1-кс/991/16/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за скаргою Приватного підприємства «Добриньком» на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій представник ПП «Добриньком» - ОСОБА_2 просить визнати бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення; зобов`язати службових осіб Національного бюро внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, провести досудове розслідування та притягнути винних осіб до відповідальності.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону, зокрема, чи скаргу подала особа, яка має право подавати скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником.

Згідно із ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Хоча ст. 60 КПК України передбачає, що заявником може бути юридична особа, однак, вона не містить указівки на те, хто і на підставі яких документів може бути визнаний представником такої юридичної особи.

У той же час, положення статей 63, 64-1, 64-2 КПК України висувають вимоги щодо представництва юридичної особи, коли остання є іншим учасником кримінального провадження. Зокрема, представляти юридичну особу може: (1) особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником; (2) керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами; (3) працівник юридичної особи за довіреністю.

Водночас, повноваження представника юридичної особи підтверджуються: (1) документами, передбаченими ст. 50 КПК України, якщо представником є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; (2) копією установчих документів юридичної особи, якщо представником є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; (3) довіреністю, якщо представником є працівник юридичної особи.

З огляду на викладене, враховуючи загальні засади кримінального провадження, представником юридичної особи, яка є заявником, можуть бути ті ж самі суб`єкти, що визначені в статтях 63, 64-1, 64-2 КПК, які на підтвердження своїх повноважень мають подати відповідні документи зазначені у вказаних нормах процесуального закону.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 185/8331/21 (провадження № 51-5492км21).

Натомість, звертаючись із скаргою на бездіяльність слідчого у порядку ст. 303 КПК України, ОСОБА_2 на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах ПП «Добриньком» надав довіреність № 2 від 01.02.2022, підписану директором ПП «Добриньком» - ОСОБА_3 , текст якої не містить відомостей про те, що ОСОБА_2 є працівником цієї юридичної особи. Не надано також доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 є директором ПП «Добриньком».

Тобто, матеріали скарги не містять належних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 вчиняти дії в інтересах ПП «Добриньком» щодо реалізації прав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, яка із нею звернулась у разі, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу, тому підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

Керуючись ст. 2, 7, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу Приватного підприємства «Добриньком» на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, - повернути особі, яка подала скаргу.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1