ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2600/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 3 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Первомайськ, Луганська обл, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:

6 грудня 2022 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 3 грудня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004114, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , визначивши для себе незаконне зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Telegram», що був встановлений на належному йому мобільному телефоні, у переписці із невстановленою досудовим розслідуванням особою- адміністратором телеграм-каналу, що здійснює продаж наркотичних засобів та психотропних речовин, обіг якої заборонено PVP з метою подальшого збуту на систематичній основі, шляхом надсилання посилок з речовинами за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта» роздрібним наркозбувачам, які здійснюють «закладки», тобто схованки з речовинами.
Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, місці та спосіб, ОСОБА_5 придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP та, тримаючи при собі, переніс за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим розпочав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP за місцем свого проживання з метою подальшого збуту, на систематичній основі, шляхом надсилання посилок з речовинами за допомогою послуг ТОВ «Нова Пошта» роздрібним наркозбувачам, які здійснюють «закладки», тобто схованки з речовинами.
В подальшому, 3 грудня 2022 року у період часу з 21:36 по 23.19 год за місцем проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_3 , працівниками поліції було проведено огляд місця події, в ході якого серед іншого було виявлено та вилучено кристалічну речовину білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, яку ОСОБА_5 умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінет міністрів України від 03.06.2009 № 589 придбав та зберігав з метою подальшого збуту.
PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці 1» є особливо небезпечною психотропною речовиною.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з метою збуту, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.
Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 177 КПК України.
В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та можливість призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є те, що наразі досудове розслідування триває і можливо підозрюваний приховує за місцем свого проживання речі, яка мають значення для розслідування та кваліфікації дій останнього.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що підозрюваний не має постійного місця роботи та джерела доходів.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні надав суду характеризуючи дані відносно підозрюваного, які частково були долучені до матеріалів справи, а також заявив клопотання про допит свідків, які можуть підтвердити час фактичного затримання підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування клопотання захисту, думку прокурора, у задоволенні клопотання відмовив, оскільки як вбачається з протоколу затримання від 4 грудня 2022 року ОСОБА_5 був затриманий 3 грудня 2022 року о 23:30 год, після завершення огляду місця події. Відповідно до вказаного протоколу зауважень та доповнень не надходило. ОСОБА_5 вказав, що провину свою визнає повністю, щиро кається. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що працівники поліції під час проведення огляду має право заборонити особам, які є у приміщенні до закінчення огляду залишати приміщення, про те, це не є затриманням осіб. Адвокат не заперечував проти вказаного. Будь-яких належних доводів, що фактично підозрюваний був затриманий не о 23:30 год , а раніше, окрім заявлених свідків, які є друзями підозрюваного та не з`явились у судове засідання 6 грудня 2022 року, стороною захисту надано не було, скарги в порядку статті 206 КПК України суду не подавались.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що ризики стороною обвинувачення не доведено, його підзахисний вину визнає, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, він дуже молодий, йому лише 18 років, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, мати виховувала його самостійно, в родині 3-ої дітей, наразі мама за кордоном на заробітках, надсилає йому кошти. Він навчається у Лисичанському державному гірничо-індустріальному коледжі. Застава, заявлена прокурором є непомірною для нього, оскільки він не працює, є студентом, проживання його сплачує мати. Просив у задоволенні клопотання відмовити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 23 до 6 год.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав доводи захисту та просив у задоволенні клопотання відмовити. Вину визнав, вказав, що немає наміру більше таким займатись, зробив для себе висновки, тікати від органів досудового розслідування/суду не збирається.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0004114, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 грудня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України

3 грудня 2022 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

5 грудня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

-рапортом о/у СКП ВП-1 Дарницького УП ГУНП у м.. Києві щодо виявлення кримінального правопорушення;

-протоколом огляду місця події, під час якого у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено речовини, схожі на психотропні речовини;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 ,

-протокол огляду місця події, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_5 було вилучено речовини, схожі на психотропні;

-протоколом затримання ОСОБА_5 ;

-висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 6.12. 2022;

-протоколами допиту свідків;

-протоколом огляду мобільного телефону;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.
Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.
Крім того, ОСОБА_5 вину свою визнав та не заперечував обставини, викладені у клопотанні слідчого.
Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною другою статті 307 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, належного обґрунтування суду не надано.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п. 60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.
Так статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Суд враховує вік підозрюваного (18 років), те, що він є студентом Лисичанського державного гірничо-індустріального коледжу, перебуває на утриманні матері, має постійне місце проживання в м. Києві, раніше не судимий.
Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
На переконання слідчого судді, з урахуванням обставин вчинено кримінального правопорушення, особи підозрюваного, його поведінки, зокрема під час розгляду цього клопотання, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідний і достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Встановлено, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до приписів частин першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно із частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
З огляду на викладене, беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, зважаючи на те, що підозрюваний раніше не судимий, враховуючи наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, можливу міру покарання, у випадку визнання його виним, з огляду на положення частини четвертої статті 194 КПК України, суд вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть пункту 2 частині третьої статті 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 31 січня 2023 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 строком до 31 січня 2023 року.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного покласти на органи Національної поліції за місцем його проживання.
Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали суду складено 12 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .