Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/400/21
Провадження №: 1-кп/332/107/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 02.01.2023 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати. Крім того, ОСОБА_4 не має місця роботи, постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, а також за останнім місцем проживання, де і було вчинено ним тяжке кримінальне правопорушення, обвинувачений не проживатиме, фактично не маючи місця проживання, у зв`язку з чим є ризик того, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі корисливі, а отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не відверне вказаних ризиків.

Обвинувачений не заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, але зважаючи на позицію обвинуваченого просив вирішити питання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, в частині наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявивши, що ОСОБА_4 не має місця роботи, постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, а також за останнім місцем проживання, де і було вчинено ним тяжке кримінальне правопорушення, обвинувачений не проживатиме, фактично не маючи місця проживання, у зв`язку з чим є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду.Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд враховує обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопопорушення. На теперішній час у справі ще не допитаний потерпілий і свідки, не досліджено всі докази. Ризики які існували під час обрання запобіжного заходу та його продовження, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативні види запобіжних заходів, оскільки не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку, через те, що у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки, за останнім місцем проживання, де і було вчинено ним тяжке кримінальне правопорушення, обвинувачений не проживатиме, фактично не маючи місця проживання, а також з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду, тобто може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою тому, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 182 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 23 лютого 2023 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1