ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/916/23 Справа № 189/1120/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000032 від 07.07.2022 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , поданою на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда II групи з дитинства, раніше судимого, а саме: 26.07.2022 року вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк на 2 (два) роки,

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (пять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, з покаранням, призначеним за попереднім вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_7 визначено з моменту його фактичного затримання.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.

Вироком суду встановлено, що 05 березня 2022 року, близько 10:30 год., ОСОБА_7 , на прохання свого знайомого ОСОБА_9 , встановив на мобільний телефон марки «REDMI 9 A», який належить останньому, мобільний додаток «Приват 24», з доступом до банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , зазначивши при цьому, за вказівкою останнього, пароль для входу у вказаний мобільний додаток, а саме комбінацію з цифр « НОМЕР_2 ».

В цей же день, а саме 05 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 10:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».

Крім цього, 10 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 12:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно».

Крім цього, 10 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 15:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно».

Крім цього, 12 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 10:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно».

Крім цього, 13 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 11:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 2500 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно».

Крім цього, 14 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 11:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 9500 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно».

Крім цього, 18 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 10:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 3300 грн. (три тисячі триста гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, вчинена повторно».

Крім цього, 19 березня 2022 року, у ОСОБА_7 виник новий злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів з балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , шляхом їх переказу на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою встановленого ним же, на мобільний телефон «REDMI 9 A», належний ОСОБА_9 , мобільного додатку «Приват 24». Для здійснення свого злочинного умислу, в цей же день, близько 11:30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї території свого домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , скориставшись довірливим ставленням до себе з боку ОСОБА_9 , під приводом необхідності увійти до глобальної інформаційної мережі «INTERNET», отримав від останнього у тимчасове користування його мобільний телефон марки «REDMI 9 A».

Після чого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, переслідуючи мету одноразового незаконного збагачення, діючи умисно, таємно, повторно, маючи у тимчасовому користуванні вказаний мобільний телефон, не повідомляючи про свої дії ОСОБА_9 , розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_9 їх протиправності не усвідомлює, ввівши раніше відомий йому пароль у вигляді комбінації цифр з « НОМЕР_2 », увійшов до мобільного додатку «Приват 24» та отримавши таким чином доступ до балансового рахунку банківської карти «Універсальна» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , таємно, повторно, викрав, здійснивши переказ із вказаного рахунку на балансовий рахунок власної банківської карти для виплат «GOLD» банку «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 950 грн. (дев`ятсот п`ятдесят гривень), та обернувши їх на свою користь, спричинивши ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. Здійснивши переказ грошових коштів, ОСОБА_7 повернув потерпілому ОСОБА_9 , його мобільний телефон та в подальшому аналогічних протиправних дій відносно останнього вчиняти умислу не мав.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор просить про скасування вироку суду у частині призначеного ОСОБА_7 покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді арешту строком на 3 місяці; за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України виконувати самостійно.

Прокурор зазначає, що кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_7 засудженний за останнім вироком, він вчинив до ухвалення попереднього вироку Покровського районного суду Дніпропетровської області від від 26.07.2022 року, тому, суд помилково застосував при призначенні покарання приписи ч.4 ст.70 КК України, поглинувши менш суворе покарання за вироком Покровського райсуду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року більш суворим, призначеним останнім вироком.

Крім того, суд першої інстанції припустився помилки під час призначення покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі, не врахувавши ту обставину, що ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, тобто, порушив вимоги ч.3 ст.61 КК України.

Встановлені судом фактичні обставини вчинених ОСОБА_7 злочинів, правильність юридичної кваліфікації його дій прокурор не оскаржує.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 у повному обсязі викладених у ній доводів та прохання про ухвалення щодо ОСОБА_10 нового вироку за наведеними у апеляційній скарзі підставами для цього.

- обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження у межах наявних у апеляційних скаргах вимог, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із змісту поданої прокурором апеляційної скарги, ним не оскаржується правильність встановленої та викладеної у вироку суду об`єктивної сторони вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, правильність визначеної судом правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, тому, колегія суддів вирок суду у цій частині не переглядає.

Переглядаючи вирок суду щодо ОСОБА_7 у частині оскарженого стороною обвинувачення допущеного судом першої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність під час призначення покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими у ч.1-3 цієї статті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2023 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, якщо особа, яку за попереднім вироком суду звільнено від відбування покарання з випробуванням, до постановлення вироку у першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до реального покарання, то застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 був засуджений за вироком Покровського райсуду Дніпропетровської області 26.07.2022 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та звільнений від відбування призначеного покарання, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки.

Як встановлено оскаржуваним вироком, кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, та кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_7 вчинив у період з 05.03.2022 року19 березня 2022 року, тобто, до ухвалення попереднього вироку Покровського райсуду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року.

За таких обставин попередній вирок повинен бути виконаний самостійно, про що слушно зазначає у апеляційній скарзі прокурор.

Крім того, колегія суддів погоджується і з доводами апеляційної скарги прокурора у частині порушення судом вимог ч.3 ст.61 КК України під час призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України.

Так, ОСОБА_7 є особою, яка має 2 групу інвалідності. Отже, йому не може бути призначене покарання у вигляді обмеження волі, на що не звернув увагу суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Разом з цим, п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити новий вирок у частині призначеного ОСОБА_7 покарання, призначивши йому за ч.1 ст.185 КК України покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці; за ч.4 ст.185 КК України покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, і, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; вирок Покровського райсуду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419,420 КПК України, колегія суддів-

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.4 ст.185 КК України скасувати у частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким:

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 3 місяці;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більше суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України виконувати самостійно.

У іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений сторонами кримінального провадження у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3