ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/634/22 Справа № 712/9563/22 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкас від 15 листопада 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 15.01.2023 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкас перебувають матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів.

15.11.2022 ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 15.01.2023 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що прокурором не доведено заявлених ризиків, оскільки протягом року він перебував на домашньому арешті, не порушував покладені на нього обов`язки, має сім`ю, неповнолітню дитину та місце реєстрації. Вказує, що пред`явлене обвинувачення є необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану обвинуваченим апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду справи суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, ОСОБА_8 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 361, ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 190 КК України, які є тяжкими та особливо тяжким, та за які, в разі визнання його винуватим, може бути засудженим до позбавлення волі на тривалий термін.

У рішенні по справі «Wпроти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними. Під час апеляційного розгляду встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та встановлена обґрунтована наявність ризиків, визначених п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Судом першої інстанції перевірена можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не має міцних соціальних зав`язків, постійного місця роботи, і згідно обвинувального акту раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.
Колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .
З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкас від 15 листопада 2022 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 15.01.2023 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді