ВИРОК
8 листопада 2022 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, який має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Хортицьким РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 18 червня 2010 р., раніше судимого:
1) 1 червня 2010 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, 11 жовтня 2011 р. знятий з обліку у зв`язку з вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2011 р.;
2) 9 грудня 2010 р. Шевченкіським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинене призначене покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2010 р. до відбуття 4-х років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України на строк в 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 1 червня 2010 р. та остаточно визначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;
3) 11 жовтня 2011 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 9 грудня 2010 року, до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11 листопада 2013 року з Біленьківської ВК № 99 Запорізької області, відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 1 листопада 2013 року, згідно зі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк в 1 рік 12 місяців 15 днів;
4) 18 серпня 2014 р. Нікопольським міським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2011 року до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з Софіївської ВК Запорізької області № 55 10.05.2018 року відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.05.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 19 днів;
5) 25 червня 2021 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна; ухвалою Запорізького апеляційного суду від 9 червня 2022 року вказаний вирок залишений без змін;
6) 8 липня 2022 р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
15.08.2018 приблизно о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на парковці біля центрального входу до ЦПКВ «Дубовий гай» по вул. Глісерній в м. Запоріжжя, під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у раніше незнайомої йому неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4» імеі: НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку правобережної товарної біржі (на основі сертифіката суб`єктної оціночної діяльності № 225/17 від 21.03.2017) від 27.092018 складає 4 474 гривень 00 копійок без урахуванням ПДВ, який належить матері останньої ОСОБА_7 , та який наміру повертати ОСОБА_4 не мав.
Після чого, скориставшись тим, що неповнолітня ОСОБА_6 відволіклась та за його діями не спостерігає, з вказаним мобільним телефоном зник з місця скоєння злочину, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4 474 гривень 00 копійок.
Крім того, 15.04.2019 приблизно о 16 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись в магазині «Акцент», який розташований на першому поверсі ТЦ «Україна» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 147 в якості покупця, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відволікши увагу потерпілої ОСОБА_8 таємно викрав з прилавку мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3» в корпусі сірого кольору, вартістю 2 399 гривень, в чохлі чорно-білого кольору, з встановленою сім-картою «Київстар», які матеріальної цінності не представляють, що належать потерпілій, завдавши останній матеріальну шкоду в розмірі 2 399 гривень 00 копійок.
Після чого, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, тим самим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на казану суму.
Також, 12.09.2018 приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, в якості покупця в книгарні «Книгарня є», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 137, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу, викрав зі стола продавця, мобільний телефон «Samsung S6» в корпусі білого кольору, вартістю 4 000 гривень 00 копійок з влаштованою сім картою «Водофон» № НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності не представляє, що належить ОСОБА_9 , завдавши останньому матеріальну шкоду в розмірі 4 000 гривень 00 копійок (без ПДВ).
Після чого, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину разом з викраденим майном, тим самим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав в повному обсязі та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень при тих обставинах, які викладені в обвинувальних актах. У скоєному щиро розкаюється.
Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.
При визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 та за ч. 2 ст. 190 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та як, заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як обставину, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.
Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно довідки КУ «ХОКПЛ» ЗОР ОСОБА_4 на обліку не перебуває. Згідно довідки КУ «ЗОНД» ЗОР ОСОБА_4 перебуває на обліку з 03.09.2018 з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, психостимуляторів. Вживання з шкідливими наслідками».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України виключно у виді позбавлення волі, однак в мінімальному розмірі санкції інкримінованих йому статей Кримінального Кодексу України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання для ОСОБА_4 буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, характеру і способу заволодіння чужим майном, розміру викраденого майна, шкоду за яке було відшкодовувано шляхом повернення майна, цивільних позовів від потерпілих заявлено не було, даними про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню особу. Втім, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 липня 2022 року було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України з врахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2021 року, який ухвалою Запорізького апеляційного суду від 9 червня 2022 року було залишено без змін, остаточно йому було призначене покарання за правилами ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Сукупність всіх цих обставин свідчить про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.
Отже, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 08.07.2022 року був засуджений вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення по даному кримінальному провадженні до постановлення попереднього вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
В строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк перебування під вартою за попереднім вироком з моменту затримання 13.03.2020 р. по 25.03.2020 р. включно, зарахувавши йому відповідно до вимог ст. 72 КК України попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 25.06.2020 р.
Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили залишити без змін.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначеним за попереднім вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 8 липня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 25.06.2020 р.
Обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази:
- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 4» імеі: НОМЕР_2 , імеі: НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ;
- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 3» в корпусі сірого кольору, в чохлі чорно-білого кольору, з встановленою сім-карткою Київстар», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 ;
- мобільний телефон марки «Samsung S6» в корпусі білого кольору, вартістю 4 000 гривень 00 копійок з влаштованою сім картою «Водофон» № НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 .
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1