Справа № 201/350/23
Провадження 1-кс/201/92/2023
УХВАЛА

Іменем України

10 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000977 від 04.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.1 ст.365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що 03.08.2022 року до ВП 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 05.07.2022 року невстановлені особи знищили майно ОСОБА_5 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , заподіявши матеріальну шкоду заявниці.

В ході проведення досудового розслідування проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено залишки цегли, будівельних матеріалів та частин фундаменту та кладки на місці розташування будинку АДРЕСА_2 .

Вказаний будинок розташовувався на земельній ділянці кадастровий номер: :03:178:0048.

Згідно з інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо кв. АДРЕСА_3 , право власності станом на 12.07.2022 року зареєстроване на ОСОБА_5 . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 31.08.2022 року право власності на кв. АДРЕСА_3 , перереєстровано на комунальну власність.

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно встановлено що земельна ділянка кадастровий номер: :03:178:0048, є комунальною власністю та перебуває у власності Дніпровської міської ради.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , пояснив, що його мати ОСОБА_5 є власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 2009 року. Водночас квартира є частиною одноповерхового домоволодіння, яке було огороджено парканом та використовувалась спільна земельна ділянка з мешканцями будинку, в будинку було сім квартир. Мати фактично там не проживала, раніше там проживав ОСОБА_7 , після чого він виїхав, та в квартирі зберігались речі матері та будівельний інструмент. З 2007 року дане домоволодіння стало предметом інтересу забудовників, а саме компаній «АМГгрупп» та «Інбудтех», які поступово почали викуповувати квартири у власників. До матері приходили представники компаній з пропозиціями купити зазначену квартиру. Так як мати не хотіла продавати квартиру, потреби у грошах не було, тому пропозиції матір`ю відхилялись.

ОСОБА_6 з матір`ю зробили новий паркан, привели в порядок присадибну ділянку, спілкувались зі всіма сусідами. Приблизно рік тому до них та сусідів стали звертатись представники інших будівельних компаній та повідомили, що вони викупили у власників частину квартир та вони займаються вказаним проектом, та будуть розселяти мешканців для реалізації будівельного проекту. Потім почались регулярні дзвінки до матері, щодо викупу квартири, але пропонували дуже малу ціну за квартиру, посилаючись на власні розрахунки. У липні місяці свідок приїхав в м. Дніпро на вихідні, та вирішив з`їздити до вказаної квартири, так як планував там ремонт. Коли приїхав за вказаною адресою, побачив повністю знесений та вивезений паркан та повністю знесений будинок, рештки якого, а саме фундаменту знаходяться там і на зараз. Станом на момент від`їзду його матері за кордон, в будинку постійно проживав тільки ОСОБА_8 з родиною, тому зразу ж зателефонував та він повідомив, що після нового року 2022 вони продали свою квартиру за 140 000 доларів США, забудовнику, кому саме не назвав. Та ОСОБА_9 після продажу проживав в квартирі якийсь час, але влітку забудовник повідомив його про те, що буде знос будівлі і в нього є два тижні на переїзд. Після цього я отримав відомості з Державного реєстру речових прав та виявив що власниками всіх, окрім материної квартири, належить ТОВ «Фірма РОДОС» та ТОВ «СЕРВУС ЛЮКС».

Допитано свідка ОСОБА_10 , яка пояснила що вона кожного дня проходила повз буд. АДРЕСА_2 , йдучи на роботу, та їй відомо, що до весни 2022 року у вказаному будинку проживав один чоловік. Та після чого його виселили, куди саме їй не відомо. Та на початку літа 2022 року вона бачила як вказаний будинок знесла будівельна техніка, хто саме зніс будинок їй не відомо.

Допитано свідка ОСОБА_11 , яка пояснила що вона проживає неподалік від буд. АДРЕСА_2 , та їй відомо, що до весни 2022 року у вказаному будинку проживала родина ОСОБА_12 та ще один чоловік на імя ОСОБА_13 . Та після чого їх виселили, куди саме їй не відомо. Та на початку літа 2022 року вона бачила як вказаний будинок знесла будівельна техніка, хто саме зніс будинок їй не відомо, техніка працювала декілька днів.

19.09.2022 року допитана в якості свідка державного реєстратора ОСОБА_14 , яка повідомила, що вона державний реєстратор, та 07.07.2022 року до неї прийшов ОСОБА_15 який приніс документи в копіях для реєстрації всіх квартир буд. АДРЕСА_2 , а також реєстрації знесення об`єкта нерухомості, будинку за вказаною адресою за рішенням Дніпровської міської ради.

30.09.2022 року додатково допитано в якості свідка, державного реєстратора ОСОБА_14 , яка змінила свої свідчення та пояснила, що помилилась та документи для реєстрації всіх квартир буд. АДРЕСА_2 , а також реєстрації знесення об`єкта нерухомості, квартир в будинку за вказаною адресою за рішенням Дніпровської міської ради, їх надали власники квартир особисто, а саме 07.07.2022 року особисто ОСОБА_5 надала оригінал паспорта, договору купівлі-продажу на квартиру та інших документів.

Згідно наданого представником потерпілого, паспорту громадянина України для виїзду за кордон Величко НОМЕР_1 , ОСОБА_5 авіатранспортом покинула територію України 10.03.2022 року, та до теперішнього часу перебуває за кордоном.

Згідно наданих реєстратором ОСОБА_14 , копій документів на підставі яких проведено реєстраційні дії, а саме копії паспорта ОСОБА_5 , який має явні ознаки підробки, а саме на фото в паспорті зображена не ОСОБА_5 .

На підставі висновку центральної колегії Міністерства юстиції України, Наказом міністра юстиції України №5368/5 від 01.12.2022 року, скасовано рішення від 13.07.2022 року №№64166086, 64166173, прийняті державним реєстратором Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_14 . Право власності на квартиру АДРЕСА_3 , відновлено за власником ОСОБА_5 .

Слідчий надав суду заяву, в якій останній просив розглянути клопотання без його участі та засобів технічної фіксації. Просив задовольнити клопотання та накласти арешт на майно.

Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суддя слідчий прийшов до висновку, що з метою збереження речового доказу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна нерухомого майна, яке є предметом злочину, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, зокрема, привести до подальшої перереєстрації (відчуження) нерухомості, яка виступає предметом злочину.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстрованого за власником ОСОБА_5 .

2. Заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_3 зареєстрованого за власником ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1