Справа № 199/5836/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001129, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий із вищевказаним клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого послався на те, що СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001129, кваліфікованого за ст.246 ч.2 КК України, порушеного за фактом повідомлення до чергової частини Лозівського РВП ГУНП в Харківській області про те, що 10 серпня 2022 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в захисній лісосмузі біля села Хижняківка Лозівської ОТГ Харківської області спиляли 4 дерева породи «Клен американський», після чого перевозили деревину об`ємом 3,5 м куб. на тракторі марки Беларус-892 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки 2ПТС-4 реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак були затримані працівниками поліції в смт.Орілька Харківської області. В ході огляду місця події 10 серпня 2022 року було виявлено та вилучено вищевказаний транспортний засіб та 4 свіжоспиляних пня дерев породи «Клен американський» діаметром 33см, 42см, 17см, 26см, полімерну пляшку об`ємом 5 літрів із рідиною за зовнішніми ознаками схожою на бензин, лійку полімерну. Постановою слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 11 серпня 2022 року вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна слідчий просила задовольнити її клопотання в повному обсязі.

Розгляд клопотання здійснено за відсутності слідчого/прокурора та власника (володільця) майна, у зв`язку із їх неявкою та наявністю в матеріалах справи заяви слідчого про розгляд поданого клопотання за її відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд клопотання по суті за відсутності учасників судового розгляду, а також без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001129, розпочатому за ознаками складу злочину, передбаченого ст.246 ч.2 КК України, за фактом незаконної порубки дерев на території Лозівської об`єднаної територіальної громади Харківської області.

Відповідно до копій протоколів огляду місця події від 10 серпня 2022 року, у вказану дату на території КП «Водосервіс», що знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, с. Орілька, вул. Центральна та в лісосмузі біля населеного пункту Хижняківка Лозівського району Харківської області було проведено огляд місця події, в ході чого виявлено та вилучено транспортний засіб трактор марки Беларус-892 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , з причепом марки 2ПТС-4 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , а також 4 свіжоспиляних пня дерев породи «Клен американський» діаметром 33см, 42см, 17см, 26см, полімерну пляшку об`ємом 5 літрів із рідиною за зовнішніми ознаками схожою на бензин, лійку полімерну.

11 серпня 2022 року слідчим було винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні та вирішено питання щодо його зберігання.

За змістом ст.ст.131, 132, 167, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасове вилучення майна та арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст.ст.168, 208, 234, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 10, 11 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, мають речі, тимчасово вилучені слідчим в ході оглядів місця події в рамках кримінального провадження №0001129. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що слідчий просить накласти арешт на вказане майно, тимчасово вилучене в ході огляду, яке має суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно можливо є предметом злочинного посягання, засобом/знаряддям його вчинення, зберегло на собі його сліди та/або містить інші відомості, що можуть бути використані як докази, отримати які іншим способом неможливо, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, враховуючи викладені в ст.173 ч.2 КПК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, однак частково.

Частковість задоволення клопотання полягає в накладенні арешту на транспортний засіб трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , причеп бортовий марки 2 ПТС-4, реєстраційний номер НОМЕР_2 без позбавлення власника, володільця зазначеного майна права ним користуватись, оскільки необхідність позбавлення саме права користування не мотивована слідчим, а з огляду на значення вказаного майна для розслідуваного кримінального провадження та встановлених судом його обставин, необхідність у такому обмеженні наразі не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170, 173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001129, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.2 КК України, задовольнити частково.

Накласти в рамках кримінального провадження №0001129 арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду місця події 10 серпня 2022 року, а саме на:

- фрагменти дерева породи «Клен» об`ємом 3,5 м3, полімерну пляшку із рідиною об`ємом 5 л, полімерну лійку із позбавленням власника (володільця) вказаного вище майна права відчужувати, будь-яким чином розпоряджатись та користуватись зазначеним майном;

- транспортний засіб трактор марки «Беларус-892», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , а також причеп марки 2 ПТС-4, що належить ОСОБА_8 , з позбавленням власника/володільця вказаного майна та інших осіб, в тому числі за довіреністю, права відчужувати та будь-яким чином розпоряджатись цим майном, однак без позбавлення власника та володільця зазначеного майна права ним користуватись.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1