Код суду 233 Справа № 217/23/22
Вирок
03 серпня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка Донецької області, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України,
15.10.2021 року в період часу з 16.00 години до 17.00 години, більш точний час не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 ,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка на грунті підозри ОСОБА_5 . ОСОБА_6 у подружній зраді та зловживання останньою спиртними напоями. В ході сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 .. Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, будучи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на грунті особистих неприязнених відносин до ОСОБА_6 , з метою протиправного заподіяння смерті останній, наніс їй множинні удари кулаками рук по голові, після чого перетягнув до отвору підвалу в кухні будинку, де зкинув її з висоти близько 4 метрів. Потім із приміщення підвалу, затягнув її знов в будинок та поклав на диван в зальній кімнаті. Після чого ОСОБА_5 заштовхнув до рота потерпілої ОСОБА_6 чужорідний предмет, а саме кухонну губку для миття посуду рожевого кольору.
В результаті умисних злочинних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілий ОСОБА_6 , тілесні ушкодження: множинні забої та крововиливи волосистої частини голови та обличчя. Травматичну екстракцію 1,2 зубів на нижній на верхній щелепі ліворуч та праворуч. Забій м`яких покровів волосистої частини голови. Субдуральну гематому в області лівої півкулі головного мозку. Субарахноїдальні крововиливи в області правої скроневої долі, в області правої тім`яної долі, в області перешийку мозочка які утворились внаслідок дії тупих предметів, якими могли бути, як кулаки рук так і інші тупі предмети та відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Множинні крововиливи грудної клітини та кінцівок які утворились в наслідок дії тупих предметів якими могли бути, як кулаки рук так і інші тупі предмети та відносно живої людини мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Умисні злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , призвели до настання смерті гр. ОСОБА_6 , приблизно о 17-00 годині, 15.10.2021 року, причиною якої стала механічна асфіксія в результаті закриття дихальних шляхів стороннім тілом губкою для миття посуду.
Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що він дійсно 15.10.2021 року, приблизно з 16-00 до 17-00 години, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_6 , з якою співмешкав на протязі останніх п`ятнадцяти років, що виникла на ґрунті ревнощів та за причин зловживання останньою спиртними напоями, став відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_6 , на підставі чого у нього виник умисел, направлений на умисне вбивство останньої, в результаті чого він навмисно наніс їй множинні удари кулаками рук по голові, після чого перетягнув до отвору підвалу в кухні будинку, де зкинув її, а потім затягнувши її знов до будинку та поклавши на диван в зальній кімнаті, заштовхнув до рота ОСОБА_6 кухону губку для миття посуду, внаслідок чого настала смерть останньої.
З пояснень обвинуваченого вбачається, що свою причетність та винуватість у інкримінованому злочині ОСОБА_5 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення, щиро покаявся, вибачився перед родичами вбитої та просив не призначати йому сурового покарання.
Потерпіла ОСОБА_7 , повідомлена судом належним чином, під час судового провадження, не наполягала на особистій участі в розгляді кримінального провадження, надавши суду письмову заяву, власноручно засвідчену її підписом, про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 без її особистої участі. За змістой заяви, погоджуючись із вірною кваліфікацією інкримінованого ОСОБА_5 , не заперечувала проти проведення судового розгляду за порядком передбаченим ч.3 ст.349КПК України, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мала, просила призначити обвинуваченому мінімально можливу міру покарання передбачену санкцією ч.1 ст.115КК України.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження, щодо можливості за відсутності потерпілої, з`ясувати всі обставини кримінального провадження, вирішив проводити судовий розгляд без особистої участі належно повідомленої потерпілої ОСОБА_7 ..
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.115КК України, оскільки він своїми умисними діями, скоїв вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - умисне вбивство.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 , відповідно до ст.12КК України, є особливо тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_5 вважається особою раніше не судимою, до адміністративної відповідальності протягом останнього року - не притягався, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні - не має, працездатний, офіційно не працевлаштований, є військовозобов`язаним, придатним до військової служби та взятий на військовий облік - 14.12.2018 року, має адресу реєстрації та місце мешкання, за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями та підтримує відносини з особами схильними до антигромадської поведінки, на диспансерних обліках закладів охорони здоров`я - не перебуває, свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та готовий відповідати за скоєне.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №59 від 10.02.2022 року, в період часу, який відповідає періоду здійснення інкримінованого діяння, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , міг усвідомлювати свої дії(бездіяльність) та керувати ними. В теперішній час, за своїм психічним станом також може усвідомлювати свої дії(бездіяльність) та керувати ними. Застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
Крім того, при визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом, береться до уваги правова позиція, вказана в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
До того ж поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
Враховуючи особливості й обставини кримінального правопорушення: форму вини, мотиви, і мету, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, а саме смерть, зважуючи на те, що відповідно до статтей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, і ніхто не може бути свавільно його позбавлений.
Тож, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та ті, що його обтяжують, беручи до уваги, серед іншого, й позицію потерпілої у справі щодо застосування міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.115КК України, у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення, а строк відбуття вказаного покарання, наближений до нижчої межі, передбачений санкцією зазначеної статті Закону, буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 1029 гривень 72 копійки.
Арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року, слід скасувати.
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п.14 ст.368КПК України, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення, викладені у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд
ОСОБА_5 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 з 15 жовтня 2021 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 1029(одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.
Арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2021 року - скасувати.
-светр, чоловічі брюки чорного кольору, підштаники темно синього кольору, мобільний телефон марки «Lenovo», мобільний телефон марки «Еrgo», мобільний телефон марки «Samsung», ліхтар налобний, чоловічі кросівки чорного кольору, які належать ОСОБА_5 та передані в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області повернути ОСОБА_5 за приналежністю;
-сокиру з нашаруванням речовини бурого кольору, а також змиви та нігтьових фрагментів з обох рук ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які передані в кімнату зберігання речових доказів ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області - після набрання вироком законної сили знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1