СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7205/22
пр. № 1-кп/759/1037/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2022 за № 0001469, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та особи, придбав предмети зовні схожі на один корпус гранати РГД-5 з маркуванням «162-74Т» та один предмет зовні схожий на запал з маркуванням «58-81 УЗРГМ-2 583», чим порушив Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, які став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, 21.05.2022, в період часу з 07 год. 36 хв. до 09 год. 37 хв., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 19.05.2022, пр. № 1-кс/759/1348/22, ун. № 759/5448/22, адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживанням ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням «162-74Т» та предмет зовні схожий на запал з маркуванням «58-81 УЗРГМ-2 583». Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-22/16391-ВТХ від 24.06.2022, надані на дослідження предмети є одним промислово виготовленим запалом дистанційної дії УЗРГН-2 та одним промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною корпусом ручної осколкової гранати РГД-5. Корпус ручної осколкової гранати РГД-5 представляє собою конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься. Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2,представляє собою вибуховий пристрій промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів. Уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 придатний для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини. При поєднанні в єдину конструкцію наданого на дослідження корпусу ручної осколкової гранати РГД-5 з наданим на дослідження уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, що передбачено їхніми конструктивними особливостями, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату РГД-5, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатна до вибуху.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він у березні 2022 року, перебуваючи як волонтер у м. Ірпінь, біля лісу на землі знайшов гранату РГД-5 та запал до неї та вирішив їх забрати та зберігати при собі з метою захисту, оскільки в Україні введено воєнний стан. Спочатку гранту із запалом він зберігав у автомобілі, а потім переніс до місця свого проживання, де її знайшли та вилучили працівники поліції. Документів про те, що він на той час був волонтером, він не має, офіційно документів він не оформлював. Також показав, що він не має дозволу на придбання та зберігання бойових припасів. У вчиненому щиро кається та просив застосувати до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 у березні 2022 року придбав та зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий згідно зі ст. 89 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його молодий вік, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: один корпус гранати РГД-5 з маркуванням «162-74Т» та один запал УЗРГМ-2 з маркуванням «58-81 УЗРГМ-2 583», які передані на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - конфіскувати в дохід держави шляхом передачі до Головного управління Національної поліції України в місті Києві та використовувати за належністю.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн 72 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1