УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року

м. Київ
Справа № 127/9353/20
Провадження № 51-1721 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2022 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу положень ст. 89 КК України раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_5 вирішено рахувати з моменту затримання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту затримання 04 червня 2021 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вирішені питання щодо арешту майна і речових доказів.
Згідно з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року, 23 лютого 2020 року близько 17:00 год. до місця проживання ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) прийшов його знайомий ОСОБА_6 . В ході спілкування останні вирішили вжити алкогольні напої, після чого пішли в магазин, придбали горілку та повернулися до місця проживання ОСОБА_5 , де почали вживати алкогольні напої.
Після розпивання горілки ОСОБА_6 вирішив піти додому, однак, піднявшись зі стільця, не втримав рівновагу, впав на підлогу та не зміг підвестися. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_6 шляхом завдання йому тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел та усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 і умисно завдав йому два удари ногою в область живота.
Після нанесених ударів ОСОБА_6 залишився лежати на підлозі, що почало дратувати ОСОБА_5 , у зв`язку з чим він почав підіймати і тягти ОСОБА_6 , при цьому розірвавши останньому сорочку та кофту. Після цього ОСОБА_5 переступив через ОСОБА_6 та пішов у магазин.
Внаслідок нанесення умисних ударів ногою в живіт ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 було завдано тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-черевного травматичного розриву сечового міхура, закритої тупої травми живота.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 393 від 09 квітня 2020 року вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки внутрішньо-черевний травматичний розрив сечового міхура був таким, що в клінічному перебігу спричинив загрозливі для життя явища (сечовий перитоніт), які без надання медичної допомоги за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2022 року й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій в порушення вимог ст. 62 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України необґрунтовано дійшли висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки показання потерпілого, які були зазначені в обвинувальному акті й у вироку місцевого суду, та показання, які він надав під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, мають суттєві розбіжності.
Також вказує про наявність суперечностей між змістом й інших доказів, зокрема показами потерпілого, свідків, висновком судово-медичної експертизи.
Стверджує, що судами не було взято до уваги показання свідка ОСОБА_8 , який зазначав, що до моменту побиття ОСОБА_6 скаржився на біль у животі. На його думку, вказане підтверджується й висновком судово-медичної експертизи, де серед іншого зазначено, що виявлені тілесні ушкодження могли виникнути раніше.
Вважає, що суд апеляційної інстанції зробив висновки, які фактично не відповідають з`ясованим у судових засіданнях обставинам, у зв`язку з чим, постановив незаконне та необґрунтоване рішення.
В цілому вбачає, що місцевий та апеляційний суди порушили принцип презумпції невинуватості, безпідставно визнавши висунуте ОСОБА_5 обвинувачення доведеним, оскільки винуватість його підзахисного не була доведена поза розумним сумнівом.
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.
Щодо доводів захисника ОСОБА_4 про те, що досліджені докази не підтверджують винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, містять суперечності, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.
Зі змісту ухвали апеляційного суду від 27 квітня 2022 року вбачається, що доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 за змістом здебільшого є аналогічними доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , та апеляційної скарги самого ОСОБА_5 .
Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційних скарг, обґрунтовано вказав, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.
Зокрема винуватість ОСОБА_5 підтверджується показаннями, безпосередньо наданими в судовому засіданні в суді першої інстанції потерпілим ОСОБА_6 , який вказував на те, що після вживання з ОСОБА_5 спиртних напоїв, будучи в стані алкогольного сп`яніння він впав на підлогу. Під час перебування у ОСОБА_5 йому було нанесено 2-3 удари ногами в живіт, що він добре пам`ятає, а також розірвано одяг.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є батьками ОСОБА_6 , вказували, що зранку, помітивши поганий стан сина, викликали швидку допомогу, після чого його забрали в лікарню та одразу зробили операцію. При цьому свідок ОСОБА_9 пояснив, що в лікарні син повідомив, що ОСОБА_5 завдав йому 2-3 удари ногами в живіт, після цього кудись його тягнув, розірвав йому одяг.
Окрім того, судом першої інстанції були досліджені письмові докази, які перелічені у змісті вироку і яким суд надав належну правову оцінку. Серед них:
протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 лютого 2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу на фото № 4 як ОСОБА_5 , який 23 лютого 2020 року завдав йому тілесні ушкодження;

протокол проведення слідчого експерименту від 19 березня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_9 про обставини завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ;

висновок експерта № 393 від 09 квітня 2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати строку 23 лютого 2020 року та свідчать про їх утворення від травматичної дії (удару чи стиснення) з прикладанням травматичної сили в ділянку нижньої частини живота твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що за механізмом утворення могло бути від отримання удару (ударів) ногою (наступивши зверху вниз) і не характерно для утворення при падінні з положення стоячи на площину;

протокол проведення слідчого експерименту від 13 квітня 2020 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 щодо обставин та місця завдання ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Оцінивши докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, з чим погоджується й колегія суддів Верховного Суду.
Вінницький апеляційний суд, переглянувши вирок в апеляційному порядку, дав належну оцінку доводам апеляційних скарг засудженого та захисника, які здебільшого є аналогічними доводам касаційної скарги, й обґрунтовано залишив апеляційні скарги без задоволення, а вирокВінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року без змін.
Таким чином, оскільки з касаційної скарги захисника та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2021 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 27 квітня 2022 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3