Провадження №1-кп/761/1838/2022
В И Р О К

Іменем України

19 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_11.,

за участі:

секретарів судового

засідання ОСОБА_12., ОСОБА_13., ОСОБА_14.,

ОСОБА_15.,

прокурорів ОСОБА_16., ОСОБА_17., ОСОБА_18,

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_19.,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 120 211 001 000 013 21 від 03.04.2021, у якому

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, з повною середньою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_1 , судимий 05.06.2019 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 1 360 грн. (штраф не сплачений);

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_2 органом досудового розслідування висунуто обвинувачення у вчиненні ним умисного злочину проти життя та здоров`я людини за нижченаведених обставин.

ОСОБА_2 03.04.2021, приблизно о 16-й годині, перебуваючи за місцем свого проживання - в одній з кімнат квартири АДРЕСА_2 - вступив у конфлікт із своїм братом ОСОБА_1 .

Під час конфлікту обвинувачений, тримаючи у руці ніж, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних стосунків, наніс потерпілому ОСОБА_1 удар ножем у праву область грудної клітки, чим спричинив потерпілому проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа, що є тяжким тілесним ушкодженням, яке є небезпечним для життя у момент заподіяння.

Зазначені дії ОСОБА_2 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_2 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину за вказаним обвинуваченням визнав частково, вважав, що його діям дана неправильна кримінально-правова оцінка, не враховано, що він захищався від протиправного посягання, при цьому допускає, що перевищив межі необхідної оборони.

Суду обвинувачений пояснив, що між ним та потерпілим ОСОБА_3 за обставин, зазначених у цьому вироку, стався конфлікт. На початку конфлікту він та потерпілий разом перебували на кухні, ОСОБА_1 був у нетверезому стані, ножем нарізав цибулю. Потерпілий на ґрунті побутової суперечки став погрожувати йому ножем, а потім порізав обвинуваченому руку. Через це обвинувачений забрав у брата ніж, з метою припинити сварку пішов до іншої кімнати. Потерпілий, взявши з плити каструлю з окропом, прослідував за ним. Наблизившись до обвинуваченого, ОСОБА_4 виплеснув окроп в бік ОСОБА_5 . Останній зміг ухилитися від потоку гарячої води. Тоді потерпілий почав бити його каструлею по обличчю, голові, спині. Під час бійки обвинувачений впав на підлогу, лежачи на спині, став ногами відбиватися від потерпілого. У якийсь момент обвинуваченому вдалося відштовхнути потерпілого та підвестися з підлоги. Під дією інерції від цього руху ОСОБА_2 , захищаючись, ножем, який увесь цей час тримав у лівій руці, завдав один удар у праву частину грудної клітки брата. Після цього конфлікт одразу припинився, брат пішов з кімнати. Обвинувачений, вийшов до під`їзду, розуміючи, що за вчинене він буде відповідати, сховав ніж, яким він вдарив ОСОБА_1 , за сміттєпроводом, щоб у подальшому видати його працівникам поліції.

Наведені обвинуваченим обставини повністю збігаються з показаннями, які він дав під час проведеного з ним 04.04.2021, тобто наступного дня після вчинення злочину, слідчого експерименту. У ході вказаної слідчої дії, відеозапис якої досліджений судом, ОСОБА_2 продемонстрував перебіг конфліктної ситуації, у тому числі дії щодо нього потерпілого ОСОБА_1 , механізм нанесення ним удару ножем у грудну клітку потерпілого.

Показання обвинуваченого є логічними та послідовними, підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що під час конфлікту з обвинуваченим він зняв з плити каструлю з гарячою водою та прослідував за ОСОБА_2 до іншої кімнати. Вода йому була потрібна, щоб «умити» брата. Зазначене свідчить про бажання потерпілого у такий спосіб принизити гідність брата. Потерпілий намагався вилити гарячу воду на ОСОБА_5 , однак той ухилився і вода на нього не потрапила. Після цього конфлікт продовжився, вони почали битися, обмінюватися взаємними ударами. Потерпілий не виключає, що міг порожньою каструлею, яку він тримав у руці, завдати ударів по голові та тілу обвинуваченого. Бійка тривала близько двох-трьох хвилин. У якийсь момент обвинувачений ножем вдарив його у праву частину грудної клітки, після цього конфлікт одразу припинився. Потерпілий вийшов з кімнати, його співмешканка викликала швидку медичну допомогу, він був госпіталізований. На теперішній час претензій морального або матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_1 не має.

У своїй заяві від 03.04.2021 до правоохоронного органу про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що саме ОСОБА_2 завдав йому ножове поранення грудної клітки.

Під час огляду місця події, результати якого зафіксовані у протоколі від 03.04.2021 та ілюстративній таблиці до нього, у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_3 на міжповерховому майданчику, за сміттєпроводом виявлені два ножі, лезо одного з яких містить сліди бурого кольору.

Відповідно до висновку від 26.06.2021 № КСЕ-19/111-21/16131-БД судового експерта Київського НДЕКЦ ОСОБА_6 на клинку та руків`ї вищезазначеного ножа виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) виявлених слідів крові та клітин з ядрами збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_1 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію обвинуваченого ОСОБА_2 .

Отже, дослідженими судом доказами, у тому числі показаннями обвинуваченого та потерпілого підтверджено, що саме обвинувачений під час бійки завдав потерпілому удару ножем, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Згідно з висновком від 07.06.2021 № 042-535-2021 судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_20. у потерпілого ОСОБА_1 виявлені проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа та забійна рана підборіддя. Поранення грудної клітки справа утворилось від одноразової травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучи властивості, рана підборіддя - від одноразової травмуючої дії тупого предмету. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися 03.04.2021.

Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Сукупність наведених доказів приводить до висновку, що дійсно 03.04.2021 потерпілому ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_8 умисно завдані тяжкі тілесні ушкодження.

Надаючи оцінку правильності кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ч. 3 ст. 36 КК перевищенням меж необхідної оборони вважається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Таким чином, заподіяння посягаючому тяжкої шкоди, у тому числі тяжких тілесних ушкоджень буде спів мірним за наявності одночасно двох умов - якщо ця шкода була необхідною і достатньою для негайного відвернення або припинення посягання, а також якщо вона відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту.

Співмірність захисту означає відносну відповідність між заподіяною посягаючому тяжкою шкодою та посяганням великої суспільної небезпечності, а також несприятливою для того, хто обороняється, обстановкою захисту.

Оцінюючи доводи обвинуваченого щодо наявності у нього підстав для самозахисту від посягання з боку потерпілого, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 був об`єктом протиправного посягання з боку потерпілого, який завдав обвинуваченому тілесні ушкодження, що підтверджується висновком від 05.04.2021 № 042/1-187-2021 судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро СМЕ ОСОБА_9 .

Згідно з вказаним висновком у ОСОБА_2 виявлені - забійна рана в тім`яній ділянці справа на волосистій частині голови; чотири подряпини в лівій вилицевій ділянці по передньому краю правого променево-зап`ясткового суглоба; на тилі правої кисті; два синці на задній поверхні шиї в проекції остистого відростка сьомого шийного хребця, на передній поверхні лівого плеча у верхній третині. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися 03.04.2021.

Відповідно до висновку від 07.07.2021 № СЕ-19/111-21/16524-БД судового експерта Київського НДЕКЦ ОСОБА_21. на вилучених у обвинуваченого ОСОБА_2 штанях виявлено кров людини. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_2 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_1 .

Згідно з висновком від 12.07.2021 № СЕ-19/111-21/16521-БД судового експерта Київського НДЕКЦ ОСОБА_21. на вилученій у обвинуваченого ОСОБА_2 кофті виявлено кров людини. Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_2 і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_1 .

Походження вищевказаних слідів крові від потерпілого ОСОБА_1 виключається.

Таким чином, наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, слідів на його одязі лише його крові у сукупності з показаннями як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_5 беззаперечно підтверджують, що застосуванню обвинуваченим до потерпілого фізичного впливу з використанням ножа передувало протиправне фізичне посягання на нього з боку потерпілого. Саме внаслідок посягання потерпілого обвинувачений отримав легкі тілесні ушкодження, що потягли розлад здоров`я.

Суд також враховує, що ініціатива виникнення конфлікту, наполегливе прагнення до його загострення, активна участь у ньому виходили саме від потерпілого, який, перебуваючи у стані сп`яніння, попри намагання ОСОБА_2 уникнути зіткнення, прослідував за обвинуваченим в іншу кімнату, намагався облити того окропом, після цього, використовуючи каструлю як підручний засіб, почав наносити обвинуваченому тілесні ушкодження.

Зазначена агресивна поведінка потерпілого, певна перевага потерпілого під час бійки, озброєність ОСОБА_1 каструлею, тобто засобом, ситуативно використаним для нанесення тілесних ушкоджень, швидкоплинність події свідчать, що для обвинуваченого склалися несприятливі умови захисту.

Таким чином, обстановка захисту давала обвинуваченому право вживати доступні та адекватні ситуації способи припинення посягання на нього.

У той же час оцінки суду вимагає й інша обставина, а саме - на скільки завдання обвинуваченим тяжкої шкоди відповідало небезпечності посягання на нього.

У цій частині суд вважає, що застосований ОСОБА_2 засіб захисту хоча і відповідав обстановці, що склалася, однак явно не відповідав ступеню небезпеки, яку створював для нього потерпілий.

Зазначений висновок ґрунтується на тому, що ризик завдання потерпілим тяжкої шкоди обвинуваченому не був значним. Незастосування ОСОБА_2 ножа на певному етапі бійки, розвиток конфлікту за первісною траєкторією, тобто за сценарієм потерпілого, ймовірно, не могли потягти серйозних наслідків для обвинуваченого у вигляді шкоди, яка б була співмірною зі шкодою, яку він завдав потерпілому.

Сукупність наведеного приводить суд до переконання, що ОСОБА_2 03.04.2021, приблизно о 16-й годині, перебуваючи за місцем свого проживання - в одній з кімнат квартири АДРЕСА_2 - вступив у конфлікт із своїм братом ОСОБА_1 .

Під час конфлікту потерпілий ОСОБА_1 , перебуваючи у стані сп`яніння, будучи озброєний каструлею, завдав обвинуваченому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений, захищаючись від вказаного посягання, невірно оцінивши ступень існуючої для нього небезпеки, діючи умисно, перевищуючи межі необхідної оборони, наніс потерпілому ОСОБА_1 удар ножем у праву область грудної клітки, чим спричинив потерпілому проникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа, що є тяжким тілесним ушкодженням, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Заподіяна потерпілому тяжка шкода явно не відповідала небезпечності посягання, спрямованого на обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що зазначені дії ОСОБА_2 мають кваліфікуватися за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК, доведена поза розумним сумнівом.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 20.04.2021 № 181 на період проведення судово-психіатричної експертизи та на момент вчинення інкримінованого злочину у ОСОБА_2 не виявлено ознак будь-якого психічного розладу; за своїм психічним станом останній міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Обвинувачений не виявляв ознак наркотичної залежності. За своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Обставини, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують та/або обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст. 65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки.

Зокрема, інкримінований обвинуваченому злочин віднесений до категорії нетяжких злочинів.

Обставини вчинення ОСОБА_2 вищевказаного злочину, зокрема, наявність певної загрози його здоров`ю, давали йому право на захист, у той же час обвинувачений, діючи умисно, вийшов за межі необхідної оборони.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений, будучи 05.06.2019 засудженим Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК до штрафу, не сплатив його упродовж тривалого часу, ігноруючи призначене йому покарання.

Вищевказані обставини приводять суд до переконання, що покарання у виді позбавлення волі буде справедливим, а також є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та зможе попередити вчинення ним нових злочинів.

Згідно з ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попередній вироком.

Однак, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає та виконується окремо.

Загальна сума процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експертів, становить 69 386, 65 грн., яка відповідно до ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 65, 71 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_2 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки за цим вироком та штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн., за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2019, які належить виконувати окремо.

Строк відбування призначеного покарання відраховувати від дня затримання обвинуваченого, тобто з 03 квітня 2021 року.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 69 386 (шістдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 65 коп.

Речові докази, передані на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_11