Справа № 606/494/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 0000230, внесеного 12.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сарань, Республіки Казахстан, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, вдівця, пенсіонера, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) та був засуджений 22.02.2000 Калушським районним судом Івано-франківської області, до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців та в силу ст. 89 КК України судимість погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
11.12.2021 близько 18:00 год між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували за місцем спільного проживання, в одній із кімнат житлового будинку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , виникла раптова словесна суперечка на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 перебуваючи біля 18:00 год 11.12.2021 за місцем спільного проживання, в одній із кімнат житлового будинку домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої на побутовому ґрунті словесної суперечки, підійшов до ОСОБА_6 , яка перебувала у лежачому положенні на підлозі, на спині, після чого усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс ОСОБА_6 металевою частиною ходунків, які утримував в обох руках, декілька ударів в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, а саме:
- закриту черепно-мозкову травму, у виді крововиливів під оболонки головного мозку та в його шлуночкову систему, із зовнішніми ушкодженнями на голові (поширений синець правої половини голови із виразним травматичним набряком м`яких тканин, який поширюється на праву половину обличчя та праву половину шиї, садна правої половини обличчя, крововиливи у слизову оболонку верхньої губи, просторий синець лівої лобно-скроневої ділянки, синці повік, крововиливи у м`які тканини голови, перелом хрящової частини спинки носа);
- травму грудей, у виді переломів 4,5,6,7,8,9,10-го правих ребер, численні синці передньої поверхні грудей, садно спини;
- численні синці верхніх та нижніх кінцівок, рану лівої гомілки.
Смерть ОСОБА_6 настала від закритої черепно-мозкової травми у виді крововиливів під оболонки головного мозку та в його шлуночкову систему, що в процесі травматичного перебігу призвело до набряку-набубнявіння речовини головного мозку, виразної його компресії, з вклинення стовбурових структур у великий потиличний отвір.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому злочині не визнав.

По суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що спільно з ОСОБА_6 вони проживали з 2014 року, вона зловживала алкоголем та мала хвору печінку, декілька разів лежала в лікарні, він навідував її в лікарні та доглядав за нею вдома. Певний час перед смертю ОСОБА_6 пересувалась за допомогою ходунків.

У грудні 2021 року, коли точно не пригадував, зранку обвинувачений пішов поратись по господарству, рубати дрова. Ввечері, знаходячись в будинку ОСОБА_6 сказала, що хоче справити природні потреби, ОСОБА_3 сказав їй щоб йшла на вулицю, що остання, взявши ходулі, і зробила. Потім, з вулиці обвинувачений почув крик, зрозумів, що ОСОБА_6 впала, але не виходив до неї. Через деякий час обвинувачений вийшов на вулицю і побачив, що ОСОБА_6 лежить спиною на сходах, а головою біля порогу будинку. Вона лежала так близько години, потім ОСОБА_3 вирішив затягти її в будинок. Хотів положити її на ліжко, але фізично не зміг та залишив на підлозі біля ліжка, сперши плечима об нього. ОСОБА_6 цього дня пила алкоголь, обвинувачений неодноразово казав їй щоб не пила. Після падіння вона знову просила налити їй алкоголю, на що ОСОБА_3 сварився з нею, що їй не слід стільки пити, бо вона нічого не їла. Вона його обзивала, чим сильно знервувала. ОСОБА_3 взяв ходулі, які приніс з вулиці в хату, та почав «штовхати» її 2-3 рази в ноги та 2-3 рази в голову. За словами обвинуваченого, він не бив ОСОБА_6 , а «штовхав» її ходулями. При цьому, він не втримався на ногах та впав коліном на груди ОСОБА_6 з правого боку. Пізніше, коли почув хрипи та побачив, що ОСОБА_6 вже не рухається він подзвонив до лікаря, який раніше лікував ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , і запитав що йому з тим робити. Лікар сказав, що машини вже немає, потрібно дзвонити на 103. ОСОБА_3 подзвонив у швидку, невдовзі приїхала машина швидкої допомоги і лікарі сказали, що ОСОБА_6 померла.
У судовому засіданні обвинувачений казав, що йому шкода, що ОСОБА_6 померла, але він не винен в цьому, вважав, що смерть наступила через падіння ОСОБА_6 на сходах біля порогу, де вона вдарилась головою або через наявний у неї цироз печінки.
Потерпілий ОСОБА_8 у судові засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд призначити найсуворіше покарання обвинуваченому ОСОБА_3 (т.1 а.с.38)
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України доведена в судовому засіданні наступними доказами.
Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є медичною сестрою та односельчанкою ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , даючи показання суду повідомила, що ОСОБА_6 літом 2021 року та в листопаді 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні з діагнозом цироз печінки, який був у неї через надмірне вживання алкоголю. Свідок бачила як ОСОБА_3 провідував ОСОБА_6 у лікарні, приносив їй продукти, п`яним обвинуваченого свідок не бачила. Зі слів ОСОБА_6 чула як остання жалілась на ОСОБА_3 , що останній бив її, забирав гроші. В день виписки з лікарні остання плакала та жалілась на ОСОБА_3 , що останній пропив всі гроші. Також сказала, що не хоче додому бо останній її «заб`є». Свідок пригадувала, що коли літом їздила за ОСОБА_6 до неї додому, то бачила синці на руках в останньої, звідки вони свідок не питала.
Свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є старостою села, повідомила, що ОСОБА_3 проживав у селі близько 10 років, у сільську раду скарг на нього ні від ОСОБА_6 , ні від сусідів не надходило. Чула від односельчан, що обвинувачений і ОСОБА_6 зловживають алкоголем, але сама п`яними їх не бачила. Після смерті ОСОБА_6 свідок виїжджала з комісією по місцю їх проживання, там була антисанітарія, безлад.
Свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є сусідкою та односельчанкою обвинуваченого та ОСОБА_6 , повідомила, що з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 особливо не спілкувалась, просто вітались. Свідок бачила, що ОСОБА_6 після лікарні ходила за допомогою ходунків. У день смерті ОСОБА_6 зранку до неї прийшли працівники поліції та повідомили про смерть ОСОБА_6 , а також її було залучено до проведення огляду місця події. В будинку був безлад, брудно, в кімнаті на підлозі знаходилось тіло ОСОБА_6 . Зі слів людей чула, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зловживали алкоголем.
Свідок ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомила, що вона є односельчанкою обвинуваченого та ОСОБА_6 .. Зимою, точну дату не пригадує, до неї вдосвіта прийшли працівники поліції та повідомили про смерть ОСОБА_6 , а також залучили до участі в огляді.
Свідок ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є фельдшером Теребовлянської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, повідомила, що 12.12.2021 заступила на цілодобове чергування, близько 3.36 год надійшов виклик. До ОСОБА_6 вони приїхали о 04.10 год., де лікар констатував смерть ОСОБА_6 і здійснив виклик поліції. На місці знаходився ОСОБА_3 . Тіло жінки знаходилась на підлозі в будинку, на тілі були численні гематоми, починалось трупне задубіння, що свідчило про те, що остання була мертвою тривалий час. ОСОБА_3 казав, що гематоми на тілі ОСОБА_6 були від падіння на дворі, оскільки випивала і часто падала.
Свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є медичною сестрою в лікарні в с.Ілавче, даючи показання суду повідомила, що ОСОБА_6 літом та восени 2021 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в лікарні. ОСОБА_3 приходив відвідувати останню. Будь-яких конфліктів між ними свідок не бачила і про такі не чула.Лікувалася ОСОБА_6 з приводу цирозу печінки, люди казали, що вона зловживає алкоголем. Пересуватися самостійно ОСОБА_6 спочатку не могла, а потім, в процесі лікуванняїї стан покращився і вона стала ходити за допомогою ходунків.

Свідок ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є сімейним лікарем у Ілавченській амбулаторії, даючи показання суду повідомила, що ОСОБА_6 є її декларантом. Лікар працює у Ілавченській амбулаторії 3,5 роки, за цей час ОСОБА_3 один раз літом 2021 року телефонував їй для виклику з приводу того, що ОСОБА_6 не може піднятись з ліжка. На момент огляду, видимих травм в ОСОБА_6 не було, казала, що не падала. Свідок запропонувала звернутись та пройти лікування в центрі медико-соціальної реабілітації в с.Ілавче. ОСОБА_6 у центрі лікувалась двічі літом та в листопаді 2021 року, їй стало краще, після лікування ходила за допомогою ходунків. Вночі у день смерті ОСОБА_6 працівники поліції зателефонували до свідка та повідомили про смерть ОСОБА_6 , враховуючи те, що лікар швидкої пояснила, що на тілі є синці, забої, свідок сказала, що в такому випадку вона, як сімейний лікар, свідоцтво про смерть давати не буде.

Свідок ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка є лікарем у Теребовлянській станції екстреної (швидкої) медичної допомоги, даючи показання суду повідомила, що 12.12.2021 був виклик на швидку допомогу з повідомленням про гостре отруєння алкоголем. Коли приїхали на виклик ОСОБА_3 зустрів бригаду швидкої допомоги, зайшли в будинок і тоді побачили жінку, яка сидить на підлозі, сперта до ліжка з опущеною головою без ознак життя. Лікар констатувала біологічну смерть ОСОБА_6 . У ОСОБА_6 на тілі були сильні гематоми очного яблука, також на нижніх кінцівках, руках, ребрах були гематоми та засохла кров. У трупа були ознаки заціпеніння, що свідчить про те, що смерть настала давніше. В 04:20 год свідок подзвонила в поліцію з приводу гематом різної давності на тілі ОСОБА_6 . Коли почали запитувати у ОСОБА_3 про обставини смерті ОСОБА_6 , він пояснив лікарю, що ОСОБА_6 падала на вулиці, а він її просто заніс до хати з вулиці.

Свідок ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у судовому засіданні повідомив, що працює водієм швидкої. Коли приїхали на виклик до ОСОБА_6 їх зустрів ОСОБА_3 . У будинку свідок побачив жінку ОСОБА_6 , яка сидить сперта до ліжка з опущеною головою. Лікар констатувала смерть ОСОБА_6 . Коли лікар запитала ОСОБА_3 , що сталось з ОСОБА_6 , він сказав, що жінка сама падала на подвір`ї.

Свідок ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка є односельчанкою ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , працює в магазині, даючи показання суду повідомила, що з померлою та обвинуваченим не спілкувалась, з розмов жителів села чула, що останні зловживали алкоголем.

Свідок ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , повідомив, що він є рідним братом ОСОБА_6 . Свідок проживає у сусідньому селі. До сестри приїжджав рідко. ОСОБА_6 жалілась на ОСОБА_20 , що останній забирав в неї телефон, та бив її. Коли вони не вживали алкоголь все було нормально. Коли вони пили, тоді й були сварки та бійки. З ОСОБА_3 сестра жила близько 8 років, вона хворіла цирозом печінки, мала проблеми з ногами, періодично лікувалась у лікарні. Останній рік ходила з допомогою ходунків, раніше з палицями. Зловживала алкоголем останніх 3-5 років. В день смерті свідок був в будинку ОСОБА_6 із працівниками поліції. В одній із кімнат на підлозі лежало тіло ОСОБА_6 , головою до ліжка, ногами до дверей. На лиці, руках та ногах були гематоми. При вході в кімнату свідок бачив ходунки, за допомогою яких пересувалась його сестра. Зі слів ОСОБА_20 ОСОБА_6 впала, а він затягнув її в будинок.

Свідок сторони захисту ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , який є лікарем у Центрі медико-соціальної реабілітації с.Ілавче, даючи показання суду повідомив, що ОСОБА_6 поступила в Центр медико-соціальної реабілітації на лікування за зверненням сімейного лікаря, лікувалася двічі, по закінченні лікування вона виписувалась із значним покращенням. Діагноз у неї був: алкогольна хвороба печінки, 3 стадія цирозу. Під час перебування у лікарні ОСОБА_6 натякала, що ставлення ОСОБА_3 до неї не дуже добре, боялася їхати додому. В ніч смерті ОСОБА_6 близько 02 год ночі до нього подзвонив ОСОБА_3 і запитав що йому робити із цим. Свідок не одразу зрозумів, що має на увазі ОСОБА_3 і зважаючи на пізній час його дзвінка сказав йому дзвонити у швидку. В той же день зранку свідок дізнався про смерть ОСОБА_6 .

В судовому засіданні також було досліджено такі докази:

Протокол огляду місця події та фототаблиці до нього від 12.12.2021, який складено в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за участі лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_22 , та користувача будинку ОСОБА_3 , огляд проводився за адресою: АДРЕСА_2 , де в одній із кімнат на підлозі виявлено труп ОСОБА_6 , в якого на тілі наявні садна, синці та рани. Вказана слідча дія зафіксована на відеозапис та була відтворена безпосередньо у судовому засіданні (т.1 а.с.139-169). Від учасників судового розгляду не надходило зауважень щодо даного протоколу огляду.

Згідно протоколу обшуку від 14.12.2021 господарства за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13.12.2022, в ході обшуку виявлено та вилучено фрагмент килима із слідами речовин бурого кольору, куртку, трикотажні штани, а також металеві ходунки. Вказана слідча дія зафіксована на відеозапис та була відтворена безпосередньо у судовому засіданні (т.1 а.с.174-178). Від учасників судового розгляду не надходило зауважень щодо даного протоколу обшуку.

Протокол проведення слідчого експерименту та таблиця ілюстрацій до нього від 14.12.2021, який проведено за участю підозрюваного ОСОБА_3 в приміщенні відділення поліції, у якому зафіксовано, що ОСОБА_3 розповів обставини подій, що мали місце 11.12.2021. Так він вказав, що того дня ОСОБА_6 лежала на ліжку, бо її боліли ноги, протягом дня декілька разів просила ОСОБА_3 налити їй алкоголю, на що останній казав, що вона нічого не їсть, стільки пити неможна. Сам ОСОБА_3 порався по господарству, у дворі рубав дрова. Пізніше ввечері ОСОБА_6 сказала, що їй потрібно справити природні потреби і просила обвинуваченого принести їй відро для цього. ОСОБА_3 відмовив їй і сказав щоб вона йшла на двір. ОСОБА_6 взяла ходулі і пішла. На сходах на виході з хати вона впала на спину, ходулі відлетіли від неї. Пізніше ОСОБА_3 затягнув ОСОБА_6 в будинок, хотів положити на ліжко, але не зміг, тому залишив її на підлозі, сперши плечима об ліжко. Приніс у будинок ходулі. ОСОБА_23 обзивала ОСОБА_3 нецензурними словами, просила налити алкоголь. ОСОБА_3 розізлився на ОСОБА_6 і зі злості почав ходунками наносити їй удари по ногам, по голові і, крім того, він не втримав рівновагу і впав правою ногою на праву частину грудей останньої. Після вказаних ударів ОСОБА_3 почув хрипи ОСОБА_6 і подзвонив лікарю. Вказані дії ОСОБА_3 відтворив на дівчині-статисту та показав як саме за допомогою ходунків він наносив удари ОСОБА_6 . Проведення слідчого експерименту фіксувалося за допомогою відеозапису, та було переглянуто судом у судовому засіданні (т.1 а.с.194-210).

Протокол проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 15.12.2021, який проведено на підставі ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 14.12.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , у якому зафіксовано, що ОСОБА_3 детально розповів та показав на статисту як саме він за допомогою ходунків наносив ОСОБА_23 удари в ділянки ніг та голови. Проведення слідчого експерименту фіксувалося за допомогою відеозапису, та було переглянуто судом у судовому засіданні (т.1 а.с.213-222).

Відповідно до висновку експерта №1096 (експертиза розпочата 13.12.2021, закінчена 25.01.2022) проводилася судово-медична експертиза трупа громадянки ОСОБА_6 , та було встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала від закритої черепно-мозкової травми у виді крововиливів під оболонки головного мозку та в його шлуночкову систему, що в процесі травматичного перебігу призвело до набряку-набубнявіння речовини головного мозку, виразної його компресії, з вклинення стовбурових структур у великий потиличний отвір.

Таким чином, між отриманою потерпілою травмою голови та настанням її смерті, існує прямий причиново-наслідковий зв`язок. Смерть ОСОБА_6 настала приблизно за 24-36 годин до розтину її трупа.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 виявлено такі травматичні зміни:

-закриту черепно-мозкову травму, у виді крововиливів під оболонки головного мозку та в його шлункову систему, із зовнішніми ушкодженнями на голові;

-травму грудей, у виді переломів 4,5,6,7,8,9,10-го правих ребер, численні синці передньої поверхні грудей, садно спини;

-численні синці верхніх та нижніх кінцівок, рану лівої гомілки.

Ці ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_6 .

Вид виявлених на трупі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вказують на неодноразову дію під різними кутами, тупого предмета з обмеженою подовгуватою (з ознаками циліндра) поверхнею.

Численність виявлених на трупі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, їх локалізація на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла, локальність та розміри, різне орієнтування, вказують на багаторазову дію травмуючого предмета, що загалом, властиво для побиття.

Судово-медичних даних щодо застосування, в ході побиття ОСОБА_6 , декількох травмуючи предметів («знарядь»), немає.

Також, як зазначив експерт у висновку, численні ушкодження голови (синці, садна, крововиливи, перелом спинки носа) є слідами неодноразового прикладання травмуючої сили, що обумовило виникнення черепно-мозкової травми (крововиливи під оболонки головного мозку та в його шлуночкову систему), тому вони за цих умов не можуть розглядатися окремо. Кожний удар в ділянку голови, незалежно від того, чим він наносився (рукою, ногою чи іншим травмуючим предметом), посилював дію попереднього, призводив до настання чи відновлення внутрішньочерепної кровотечі, травматизації головного мозку та створював реальну небезпеку для життя, тому, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, вказані вище тілесні ушкодження голови, стосовно живих осіб, відносяться до тяжких.

Виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 ушкодження утворилися впродовж відносно короткого проміжку часу, оскільки будь-якої суттєвої різниці у вираженності геморагічних проявів в ділянках окремих ушкоджень (чи їх груп) не встановлено, а, відтак, говорити про послідовність їх спричинення немає можливості.

Експертом зазначено, конкретних судово-медичних даних щодо положення та взаєморозташування потерпілої та нападника, під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , немає. Однак, переважне знаходження тілесних ушкоджень у фронтальній площині, вказує, що під час побиття потерпіла була повернута до напрямку дії травмуючого предмета передньою поверхнею тіла. Знаходження тілесних ушкоджень одне поруч іншого, подекуди накладання одне-на-одне, їх локалізація на суміжних ділянках тіла, наявність ушкодження (садна) на спині, в проекції остистих паростків грудинно-поперекового відділу хребта, не виключають можливості спричинення цих ушкоджень коли потерпіла знаходилася в лежачому положенні на спині та перебувала у безпорадному стані, обумовленому, ймовірніше за все, степенем її алкогольного сп`яніння. Проте, слід відмітити, що під час побиття потерпіла була свідомою та прикривалася від ударів руками, про що свідчить наявність тілесних ушкоджень на задньо-внутрішній та задньо-зовнішній поверхнях верхніх кінцівок та тильних поверхнях кистей.

Після побиття, зокрема, отримання саме такої травми голови, смерть потерпілої наступила не одразу, а через деякий проміжок часу, впродовж якого розвинулася внутрішньочерепна кровотеча з формуванням внутрішньочерепної гематоми та компресії нею речовини головного мозку. Впродовж цього часу, так званого «світлого проміжку», який може вимірюватися годинами, а подекуди і десятками годин, потерпіла могла виконувати самостійні дії в межах, які дозволяли її стан та обставини (т.2 а.с. 45-49).

Вказаний висновок підтвердив допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 , який вказав, що тілесні ушкодження, які були виявлені в ОСОБА_6 , утворились від багаторазової дії тупого предмета з обмежуючою поверхнею. Враховуючи ушкодження оболонок головного мозку та речовини головного мозку, які стали причиною смерті ОСОБА_6 , та характер вказаної травми, виключається її утворення внаслідок падіння із висоти власного росту. Також експерт зазначив, що у зв`язку із наявність превалюючого діагнозу у вигляді черепно мозкової травми, що перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті, смерть ОСОБА_6 внаслідок захворювання виключається.

У судовому засіданні було досліджено також висновок експерта №565 від 14.12.2021, згідно якого проводилася судово-медична експертиза рідкої крові від трупа ОСОБА_6 , та встановлено, що кров від трупа ОСОБА_6 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиліном анти А за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 7-8).

Висновок експерта №1786 (експертиза розпочата 14.12.2021, закінчена 21.12.2021), згідно якого було проведено судово-медичну експертизу взірця крові від трупа ОСОБА_6 , відповідно до якого при газохроматографічному досліжденні взірця крові від трупа ОСОБА_6 знайдено етиловий спирт 4,66% проміллє. Метилового, пропілового, бутилового, алілового спирту та їх ізомерів не виявлено (т.2 а.с. 9).

Згідно висновку експерта №11 від 05.01.2022 було проведено судово-медичну експертизу рідкої крові громадянина ОСОБА_3 , та встановлено, що кров ОСОБА_3 належить до групи АІІ з ізогемаглютиліном анти В за ізосерологічною системою АВ0 (т.2 а.с. 16-17).

Висновок експерта №015 (експертиза розпочата 24.01.2022, закінчена 28.01.2022), згідно якого було проведено судово-медичну експертизу речових доказів: спортивних штанів, двох кофт та футболки, що належали потерпілій ОСОБА_6 , відповідно до якого в слідах на спортивних штанах, двох кофтах, футболці потерпілої ОСОБА_6 знайдено кров людини, яка може походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_6 . Походження крові від ОСОБА_3 виключається (т.2 а.с. 10-13).

Відповідно до висновку експерта №46 (експертиза розпочата 10.01.2022, закінчена 02.02.2022) було проведено судово-медичну експертизу речового доказу (піднігтьового вмісту рук ОСОБА_6 ), за результатами якої при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_6 знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах клітин. Крові не виявлено. Не виключається походження виявлених слідів від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий антиген В системи АВ0, в тому числі - ОСОБА_6 , та не належать ОСОБА_3 (т.2 а.с. 14-15).

Відповідно до висновку експерта №45 (експертиза розпочата 10.01.2022, закінчена 02.02.2022) було проведено судово-медичну експертизу речового доказу піднігтьового вмісту рук ОСОБА_3 , за результатами якої при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_3 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність у препаратах необхідних для цього виду дослідження елементів. Серологічним дослідженням визначено антиген А системи АВ0. Крові в цих об`єктах не знайдено. Клітин, які б могли належати ОСОБА_6 , в цих об`єктах не знайдено (т.2 а.с. 18-19).

Висновок експерта №47 (експертиза розпочата 10.01.2022, закінчена 02.02.2022), згідно якого було проведено судово-медичну експертизу речових доказів тампонів змивів з рук ОСОБА_3 , та встановлено, що при судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_3 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Серологічним дослідженням визначено антиген А системи АВ0. Крові в цих об`єктах не знайдено. Судово - медичних даних про присутність у цих об`єктах клітин ОСОБА_6 не отримано (т.2 а.с. 20-21).

Згідно висновку експерта №14 (експертиза розпочата 24.01.2022, закінчена 28.01.2022), було проведено судово-медичну експертизу речових доказів: фрагмента килимової доріжки, вилученого під час обшуку місця події, та встановлено, що в сліді на фрагменті килимової доріжки, що вилучений під час огляду місця події, знайдено кров людини. Знайдена в об`єкті кров може походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_6 . Походження крові від ОСОБА_3 виключається (т.2 а.с. 22-24).

Відповідно до висновку експерта №43 (експертиза розпочата 10.01.2022, закінчена 26.01.2022) було проведено судово-медичну експертизу речового доказу - сокири, за результатами якої при судово-медичній експертизі поверхні робочої частини сокири (об. 1-4) крові не знайдено (т.2 а.с. 25-27).

Висновок експерта №44 (експертиза розпочата 10.01.2022, закінчена 02.02.2022), згідно якого було проведено судово-медичну експертизу речових доказів (двох ножів), за результатами якої на поверхні клинків ножів №№1,2 (об.1,2) крові не виявлено (т.2 а.с. 28-30).

Відповідно до висновку експерта №42 (експертиза розпочата 10.01.2022, закінчена 02.02.2022) було проведено судово-медичну експертизу речового доказу (металевих ходунків), за результатами якої при судово-медичній експертизі речовини бурого кольору, розташованій на поверхні ходунків (об. 1), знайдено кров особи жіночої генетичної статі. При серологічному дослідженні виявлено антиген В ізосерологічної системи AB0. Виявлені на поверхні ходунків сліди можуть походити від жінки (жінок), для крові якої (яких) властивий антиген В системи АВ0, в тому числі - ОСОБА_6 . Походження крові від ОСОБА_3 виключається (т.2 а.с. 31-33).

Згідно висновку експерта №13 (експертиза розпочата 12.01.2022, закінчена 17.01.2022), було проведено судово-медичну експертизу речових доказів: двох шматків тканини, виявлених та вилучених в ході проведеного огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , та встановлено, що у сліді на шматку тканини світлих відтінків жовтого, червоного та блакитного кольорів (об. №1), який виявлений та вилучений в ході проведеного огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 ., знайдено кров, це кров людини. Вказана кров може походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості належати крові самій потерпілій ОСОБА_6 і не належить ОСОБА_3 (т.2 а.с. 34-37).

Відповідно до висновку експерта №12 (експертиза розпочата 12.01.2022, закінчена 17.02.2022) було проведено судово-медичну експертизу речових доказів: куртки та шапки, виявлених та вилучених в ході проведеного огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якої у слідах на куртці (об. №№ НОМЕР_1 , 2) та шапці (об. № НОМЕР_2 ), які виявлені та вилучені в ході проведеного огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , знайдено кров, це кров людини, яка може походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий виявлений антиген В ізосерологічної системи АВ0, що не виключає можливості належати крові самій потерпілій ОСОБА_6 і не належить громадянину ОСОБА_3 (т.2 а.с. 38-41).

У судовому засіданні було досліджено також висновок експерта №37 (експертиза розпочата 25.01.2022, закінчена 28.01.2022), згідно якого було проведено судово-медичну експертизу речових доказів: куртки та штанів, виявлених та вилучених в ході проведеного огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого у слідах, позначених під №1 на куртці та №2 на штанах, виявлених та вилучених і ході проведеного огляду території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , крові не виявлено (т.2 а.с. 42-44).

Висновком судово-психіатричного експерта №37 від 25.01.2022 встановлено, що в період, який відноситься до інкримінованого йому діяння ОСОБА_3 психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_3 психічними захворюваннями не страждає, може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_3 застосування до нього примусових заходів не потребує (т.2 а.с. 50-51).

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих письмових доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Крім того, суд, враховуючи думку учасників судового провадження щодо відсутності потреби у огляді у судовому засіданні речових доказів у даному провадженні, визнав недоцільним проведення огляду речових доказів у судовому засіданні.

Ретельно аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, пояснення свідків, експерта, враховуючи досліджені докази та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, що виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 , за обставин, вказаних у обвинувальному акті, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.121 КК України.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи захисника та обвинуваченого щодо того, що дії ОСОБА_3 , які виразились у нанесенні ним ударів чи, за словами обвинуваченого у судовому засіданні «штовханні» ходунками ОСОБА_6 , не були в причинному зв`язку із настанням її смерті, смерть останньої могла настати через її падіння та удар головою об бетонні сходи або через хворобу печінки цироз, оскільки вказане спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, висновком експерта №1096. Крім того, безпосередньо допитаним у судовому засіданні судово-медичним експертом ОСОБА_24 , було виключено утворення ушкодження оболонок головного мозку та речовини головного мозку, які стали причиною смерті ОСОБА_6 , внаслідок падіння із висоти власного росту, а також виключено смерть ОСОБА_6 внаслідок захворювання, зокрема хвороби печінки.

Також, враховуючи місця ушкоджень на тілі ОСОБА_6 , які повністю відповідають місцям завдання ударів ходунками, які відтворював ОСОБА_3 під час слідчого експерименту та характер таких ушкоджень, які згідно висновку експерта №1096 утворились в результаті дії під різними кутами тупого предмета з обмеженою подовгуватою (з ознаками циліндра) поверхнею, що загалом властиво для побиття, суд вважає позицію обвинуваченого про «штовхання» ходунками ОСОБА_6 спростованою, а зазначену позицію обвинуваченого розцінює, як спосіб захисту.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно статті 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання - не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, мотиви та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, який є особою пенсійного віку, а також те, що такий є осудною особою, в силу ст.89 КК не судимий, однак раніше вже вчиняв злочин проти життя особи та був засуджений вироком Калуського районного суду Івано Франківської області від 22.02.2000 за умисне вбивство своєї дружини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у скоєному вини не визнав, не розкаявся, належні висновки для себе не зробив.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства є неможливим, а тому, йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, так як такий вид покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстави до застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлені.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 16.12.2021.

На підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_3 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 16.12.2021 (з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, залишений без змін та продовжений судом до 26.11.2022, слід продовжити до набрання даним вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.12.2021.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 16 грудня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного судом ОСОБА_3 покарання термін його попереднього ув`язнення з 16 грудня 2021 року (з моменту застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити строк дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 29 грудня 2022 року.

Скасувати арешт на: вирізку із тканини зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт; два кухонні ножі, які поміщено у паперовий конверт; вирізку із тканини зі слідами речовини бурого кольору, яку поміщено у паперовий конверт; жіночу шапку, яку поміщено у паперовий конверт, жіночу куртку, яку поміщено у сейф пакет ЕХРО 0457538; сокиру, яку поміщено у сейф пакет ЕХРО 0457539, який накладено ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2021 року.

Речові докази у справі, а саме:

вирізка із тканини, два кухонні ножі, вирізка із тканини, жіноча шапка, жіноча куртка, сокира, одяг ОСОБА_6 (спортивні штани, кофта білого кольору, кофта чорного кольору, футболка), взірці волосся ОСОБА_6 із ділянки лоба, тім`яної ділянки, правої скроневої ділянки, з лобної ділянки, лівої скроневої ділянки, зрізи нігтьових пластин із лівої та правої руки ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластин із лівої та правої рук ОСОБА_3 , марлеві тампони із змивами з лівої та правої руки ОСОБА_3 , дактилокарта ОСОБА_3 , металеві ходунці, штани трикотажні чоловічі темного кольору, фрагмент килима, тепла чоловіча куртка (бушлат), які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СВ ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1