Справа № 496/2430/22
Провадження № 1-кп/496/450/22
У Х В А Л А

05 липня 2022 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000012 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , строком на 60 днів.

При цьому посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому у відповідності з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились. В обґрунтування обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, які не зменшились, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватись з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання за вчинення вказаного злочину законом не передбачено; поряд з цим, він раніше судимий за аналогічний злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України); може незаконно впливати на свідків (оскільки, обвинуваченому відомі анкетні дані осіб та місця їх проживання, з якими проведено впізнання обвинуваченого ОСОБА_5 , а ці свідки ще не допитані в ході судового розгляду); вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що інкримінований ОСОБА_5 злочин є аналогічним по складу зі злочином, за який ОСОБА_5 був засуджений 31.10.2016 року та відбув покарання у вигляді 2 років позбавлення волі). Вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вказаним вище ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також, посилаючись на положення ч.4 ст.183 КПК України, а також те, що інкримінований обвинуваченому ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, вчинений із застосування насильства, прокурор просить суд не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні. На підставі зазначеного, просить суд обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання прокурора, посилаючись на його необґрунтованість і просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку та клопотання захисника. В свою чергу, у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави, оскільки цей запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18.05.2022 року клопотання слідчого CВ відділення поліції №2 Одеського РУП №2 ГУН в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор». Встановлено строк дії ухвали - 21 день з дня затримання, тобто з 17.05.2022 року 16:40 годин до 08.06.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Крім того, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.06.2022 року продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до трьох місяців, тобто до 08.07.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, він раніше судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, переховувався, був оголошений у розшук, тому суд вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_5 раніше судимий, а саме 31.10.2016 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 121 КК України до 2 років позбавлення волі. Наведене свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Будь-яких даних про недоведеність ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема застава, про застосування якого просив захисник, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Разом з цим, наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні не довів.

Вислухавши прокурора, який просив обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, захисника та обвинуваченого, які просили обрати запобіжний захід у виді застави, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а також ту обставину, що розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає за доцільне обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У відповідності до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки йому інкримінується вчинення злочину, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, із застосуванням насильства, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Натомість клопотання захисника ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді застави задоволенню не підлягає, оскільки на думку суду цей запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченим ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 314, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 05.07.2022 року по 02.09.2022 року і утримувати в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді застави - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня проголошення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя ОСОБА_1