Провадження №1-кс/127/4787/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні№0000518 від 01.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000518 від 01.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий клопотання мотивує наступним. 01.06.2022 біля 01.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля домогосподарства ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході виниклої словесної суперечки з ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому п`ять ударів ножем в область черевної порожнини.

Одразу після вказаної події, ОСОБА_8 було госпіталізовано до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги.

Відповідно виписки №14848 виданої Вінницькою міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги від 01.06.2022, ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини.

01.06.2022 о 6 год. 45 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.06.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними на даний час доказами.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на тривалий строк та не визнає вину у вчиненні вказаного злочину. Також встановлено, що ОСОБА_6 неодружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а також про те, що з метою пошуку заробітку останній може в будь-який момент покинути місце проживання та направитись у невідомому напрямку;

- незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 , матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування, оскільки більшість із них він особисто знає, з деякими раніше перебував у близьких відносинах, має спільних знайомих, а також знає їх місце проживання.

Крім того, на даний час ОСОБА_6 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру може являтися засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки, зокрема те, що інкримінований ОСОБА_6 злочин полягає в застосуванні фізичної сили та насильства та посяганні на найбільшу цінність що оберігається законом людське життя та здоров`я;

- домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, не одружений, не працює, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та стримуючих факторів. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що злочин було вчинено в період воєнного стану та під час комендантської години.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_6 може намагатись перешкоджати проведенню досудового розслідування шляхом переховування від слідчого, прокурора та суду, незаконно впливати на свідків.

Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без встановлення застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 01.06.2022.
Встановити строк дії запобіжного заходу на 60 діб, тобто до 30.07.2022.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя