Справа № 188/820/22
Провадження № 1-кп/188/166/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000026 від 02.05.2022р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Протеси

Жидачівського району Львівської області, зареєстрований

та проживає по

АДРЕСА_1 ,

громадянин України, освіта середня, працює горноробочим

підземним на шахті «Дніпровська», не одружений,

неповнолітніх дітей на утриманні немає, паспорт виданий

01.10.2019р.

органом 1254, раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 21.04.2022 року близько 17:00 години, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Миру смт. Петропавлівка Дніпропетровської області в напрямку с. Троїцьке Синельниківського району Дніпропетровської області. На виїзді з смт. Петропавлівка Дніпропетровської області на мобільному посту № 2, який розміщений на автомобільній дорозі смт. Петропавлівка-с. Троїцьке-с. Українське 1 км., ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції. На законну вимогу працівника поліції щодо надання посвідчення водія ОСОБА_3 пояснив, що при собі його немає. У подальшому, близько 17:40 години ОСОБА_3 , перебуваючи поряд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2021 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , є підробленим, оскільки воно не отримане в порядку, встановленому Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженому Постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08.05.1993р., діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно права на керування транспортними засобами категорії «В», надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2021р., тим самим використав завідомо підроблений документ.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначивши, що посвідчення водія отримав у передбаченому чинним законодавством порядку, підробленим його не вважає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини його вина у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- інформацією Територіального сервісного центру МВС № 1247 від 28.06.2022р., згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ЄДР МВС в навчальній групі будь-якого навчального закладу з підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів, станом на 27 червня 2022 року не зареєстрований. Посвідчення водія транспортних засобів будь-яких категорій, згідно ЄДР МВС, зазначений громадянин, станом на 27 червня 2022 року, не отримував (а.с. 16);

- інформацією Територіального сервісного центру МВС № 1247 від 26.04.2022р., згідно якої ЄДР МВС ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_2 , не отримував. Згідно ЄДР МВС посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане іншій особі (а.с. 17-18);

- висновком експерта № СЕ-19/104-22/10740-ДД від 09.05.2022р., згідно якого бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України. Ознак внесення змін до первинного змісту посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 не виявлено. Усі зображення лицьового та зворотного боків посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , отримані способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера, копіра тощо (а.с. 22-25);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 21.04.2022р., відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425, 00 грн. (а.с. 26);

- ксерокопією посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 27-28);

- протоколом огляду місця події від 21.04.2022р., згідно якого було оглянуто посвідчення водія, який надав у ВП № 4 ОСОБА_3 для огляду і вилучення (а.с. 29-30).

Вказані докази підтверджують дійсні обставини справи та підтверджують кваліфікацію вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Ці факти встановлені в судовому засіданні шляхом усестороннього дослідження та вивчення всіх доказів в кримінальному провадженні та допиту обвинуваченого.

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення та обвинуваченим суду не надавалися.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Обвинуваченим встановлені в судовому засіданні обставини не спростовані.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнав, спростовуючи та не визнаючи всі встановлені в судовому засіданні обставини.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення покарання.

Дослідивши докази обвинувачення суд вважає їх належними, допустимими і достатніми для висновку, що поза розумним сумнівом вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, факт скоєння ним кримінального правопорушення є повністю доведеним та таким, що не підлягає сумніву.

Суд вважає юридичну кваліфікацію скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України правильною за ознаками використання завідомо підробленого документу посвідчення водія.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює, має стабільний дохід, у скоєному не розкаявся, раніше не судимий.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 66, 67 Кримінального кодексу України є такими, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2021 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке долучене до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 201 (одна тисяча двісті одна) грн. 34 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 27.10.2021 року, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке долучене до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1 201 (одна тисяча двісті одна) грн. 34 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку, звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1