Провадження № 1-кс/947/5037/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000121 від 30.05.2022 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Джулинка, Бершадського району, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного3 відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 26.02.2022 за мобілізацією під час воєнного стану, який на момент вчинення правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця санітара 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) у військовому званні «солдат»., підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, групою слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000121, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого
ч. 4 ст. 402 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 лютого 2022 року №41 солдата запасу ОСОБА_6 , призваного згідно Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року на військову службу по мобілізації під час воєнного стану, зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду стрільця санітара 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону вказаної військової частини, ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Проте, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.
Так, з метою підтримання обороноздатності територій Миколаївської та Херсонської областей та супротиву озброєної воєнної агресії з боку російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_4 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 надано наказ, який викладено в усній формі, щодо посилення підрозділів 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 та зайняття активних бойових позицій у взводному опорному пункті «Лютий» з метою підвищення обороноздатності відповідного підрозділу, несення військової служби та обладнання бойових позицій в інженерному відношенні.
Згідно зі встановленим порядком, вказаний наказ повинен був бути доведений до відома особового складу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , із подальшим визначенням безпосередніх виконавців із військовослужбовців підрозділів 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
19.04.2022 командиром 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 на виконання вищезазначеного наказу визначено 15 військовослужбовців із числа особового складу, яким необхідно убути до взводного опорного пункту «Лютий» з метою несення військової служби та обладнання бойових позицій в інженерному відношенні, у тому числі військовослужбовця 3 механізованого батальйону вказаної військової частини ОСОБА_6 .
Приблизно о 17 годині 00 хвилин 19.04.2022 під час загального шикування командиром 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_7 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 та сфери послуг № 25 за адресою: АДРЕСА_4 (район зосередження вказаного батальйону), в усній формі доведено до військовослужбовців 3 механізованого батальйону означеної військової частини, у тому числі військовослужбовця 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 , зміст наказу командира 3 механізованого батальйону військової частині НОМЕР_1 по посиленню підрозділів з оборони та недопущенню прориву противника, та надав наказ убути до взводного опорного пункту «Лютий» (що дислокувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 ) з метою несення військової служби та обладнання бойових позицій в інженерному відношенні.
Однак, солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що командир 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_7 є для нього начальником та виконує обов`язки з військової служби, діючи умисно, всупереч вимог ст. ст. 6, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкрито відмовився виконати наказ командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 , убути до взводного опорного пункту «Лютий» з метою несення військової служби та обладнання бойових позицій в інженерному відношенні, а також посилення підрозділів з оборони і недопущення прориву противника, у зв`язку із страхом за своє життя в присутності інших військовослужбовців вказаної військової частини.
Продовжуючи свої злочинні дії 19.04.2022 солдат ОСОБА_6 написав пояснення про свою відмову виконання зазначеного наказу. Внаслідок вказаних противоправних дій, наказ командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 щодо необхідності убути до взводного опорного пункту «Лютий» з метою несення військової служби та обладнання бойових позицій в інженерному відношенні, а також посилення підрозділів з оборони і недопущення прориву противника,військовослужбовцем 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 виконаний не був.
ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
У зв`язку з обґрунтованістю повідомленої підозри та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів поданого клопотання, 15.06.2022 року ОСОБА_8 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за кваліфікуючими ознаками: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення підтверджується підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , актом службового розслідування за фактом відкритої відмови виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану; рапортом прокурора про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також ризику, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема, самовільне залишення військової служби або місця служби (ст. 407 КК України), або дезертирство (ст. 408 КК України).
Аналізуючи вказані ризики в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Все вищевикладене вказує на обґрунтованість існування даних ризиків.
Разом з тим, враховуючи, що підозрюваний погоджується з підозрою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також має постійне місце проживання, слідчий суддя зазначає, що вказані ризик є невеликого ступеню.
Щодо посилань прокурора на наявність інших ризику, передбачених п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що ОСОБА_6 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які проходять військову службу разом із ним у одній військовій частині НОМЕР_1 задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо необхідно зазначити, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в судовому засідання. Підозрюваний погоджується з оголошеною йому підозрою. Окрім того, сторона обвинувачення, посилаючись на наявність вказаного ризику, навіть не просить в клопотанні покласти на підозрюваного обов`язку не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні.
Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні у разі не обрання йому запобіжного заходу, з метою уникнення кримінальної відповідальності, також не доведений прокурором в судовому засіданні.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000121 від 30.05.2022 року задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 15.08.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати, у разі наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1