Справа № 752/9479/22
Провадження № 1-кс/752/3151/22
У Х В А Л А

18.08.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.05.18р.,

в с т а н о в и в:

ст.слідчий СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастпоолі ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.05.18р.

Клопотання обгрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000062 від 04.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації (далі по тексту рф) військовослужбовцями збройних сил рф у лютому 2014 року встановлено ефективний контроль, як над територією Автономної Республіки Крим, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.
Крім того, згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.?6 ст.?17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя із числа осіб, які прихильно ставились до питання приєднання Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до рф, в тому числі і за рахунок досвідчених військових та інших осіб, у порушення ч.?6 ст.?17 Конституції України, почали створюватись непередбачені Конституцією та законами України збройні формування, метою яких надання підтримки проросійськи налаштованим рухам та партіям, що діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та сприяння військовим підрозділам збройних сил рф у вчиненні дії по встановленню контролю над територією Кримського півострову, а також над органами виконавчої та законодавчої влади Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.
За вищеописаних умов та викладених обставин на території
м. Сімферополя невстановленими, слідством особами створено та розпочало діяльність незаконне збройне формування «Самооборона Криму». Вказане формування мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також за сприяння представників спецслужб та військових рф було озброєно вогнепальною зброєю.
У кожному структурному підрозділі не передбаченого законодавством збройного формування «Самооборона Криму», ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки військових армії рф, придушення організованого опору проукраїнські налаштованого населення на території півострову Крим, депортації населення з АР Крим, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та Кримського півострову та мало загальну координацію керівництва.
При цьому, незаконне збройне формування «Самооборона Криму» діяло у тісній співпраці з російською ФСБ і російською армією, яка видала зброю членам вказаного незаконного збройного формування. Останні діяли на підтримку російських військ, приймали участь у блокаді українських військових частин, здійснювали спільні чергування на укомплектованих зброєю блокпостах. Ополченці, які входили до складу «Самооборони Криму», з метою недопущення проукраїнської пропаганди і протестів проти засилля російських військ на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, захоплювали українських військовослужбовців, журналістів та активістів і передавали їх російським військовим.

Встановлено, що ОСОБА_6 , з метою участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» незаконного збройного формування «Самооборона Криму», ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного збройного формування, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, 23.02.2014 в м. Сімферополь, АР Крим, вступив до вказаної організації. При цьому, він був призначений на посаду командира полку і до його обов`язків входило загальне керівництво створеними ротами та підрозділами.
В подальшому, діючи умисно, з метою зміни меж території України, спільно із іншими членами «Самооборони Криму», виконуючи вказівки вищестоящих керівників організації, надавав допомогу рф та військовим рф, які незаконно діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.
Так, у період з 23.02.2014, ОСОБА_6 організовував діяльність очолюваного ним підрозділу по виконанню завдань щодо охорони мітингів проросійських сил та захоплення адміністративних будівель на території м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.
Зокрема, 26.02.2014, ОСОБА_6 , прибувши до адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де проводився мітинг на підтримку територіальної цілісності і недоторканості України, діючи умисно, з метою недопущення впливу учасників мітингу на діяльність депутатів
ВР АР Крим, надав вказівку командирам рот забезпечити прибуття особового складу, яке незаконно мало на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, та здійснити їх розстановку по периметру адміністративної будівлі, і, в подальшому, надав вказівку керівникам рот вказаного формування здійснити розгін «про-українськи» налаштованого населення та захопити приміщення адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим.
Крім цього, ОСОБА_6 здійснював тривале керівництво та приймав активну участь в діяльності вказаного незаконного збройного формування та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора.
В подальшому ОСОБА_6 нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За защиту Крыма».
Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 , з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічних закликах до вчинення таких дій, вчинених за попередньою змовою групою осіб, будучи громадянином України, перебуваючи у м. Сімферополі, 23.02.2014 вступив у ряди незаконного збройного формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.
Таким чином, ОСОБА_6 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, незважаючи на це, діючи свідомо, займаючи посаду командира полку незаконного збройного формування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », керував діяльністю груп самооборони по утриманню контролю над будівлею Верховної Ради Автономної Республіки Крим після її захоплення спецпризначенцями збройних сил російської федерації. Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу Росії на правах суб`єкта Російської Федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Також встановлено, що ОСОБА_6 , будучи командиром полка незаконного збройного формування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за попередньою змовою з іншими учасниками вказаного НЗФ, з метою виконання поставлених окупаційною владою завдань, зокрема забезпечення охорони громадського порядку, взяття під охорону об`єктів цивільної інфраструктури, державних підприємств, створення блокпостів у різних населених пунктах на території Автономної Республіки Крим та чергування на них, здійснення контролю за функціонування залізничних вокзалів, аеропортів, державних відомчих установ, серед яких Рада Міністрів АР Крим, Верховна Рада АР Крим, прокуратура АР Крим, а також блокування діючих військових частин Збройних Сил України, публічно закликав місцеве населення до вступу в ряди «ополчения», штатна чисельність якого станом на 27.02.2014 нараховувала близько 6000 осіб, а також до збору коштів на фінансування незаконного збройного формування.

Крім цього, ОСОБА_6 , як командир полку незаконного збройного формування організовував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» у понад 1200 виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу Росії на правах суб`єкта Російської Федерації.

Крім цього, ОСОБА_6 закликав місцевих мешканців м. Сімферополь про необхідність голосування на так званому «загальнокримському референдумі» за відокремлення Криму від України.

За діяльність у незаконному збройному формуванні ОСОБА_6 13.04.2014 урочисто, публічно, у присутності населення м. Сімферополь, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За возвращение Крыма».

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_6 , з метою вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, будучи громадянином України, перебуваючи у м. Сімферополі, 23.02.2014 вступив у ряди незаконного збройного формування під назвою «Самооборона Криму». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.
Таким чином ОСОБА_6 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України. Також він, як досвідчений військовий та учасник бойових дій розумів, що, діючі в той час на території Автономної Республіки Крим військові збройних сил російської федерації фактично вчинили збройну агресію проти України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в участі у складі не передбаченого законом збройного формування у нападі на підприємства, установи, організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України, в умисних діях, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічних закликах до вчинення таких дій, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції 02.02.2014), у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції 02.02.2014).

За наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування 29.06.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України.

На даний час підозрюваний ОСОБА_6 можливо знаходиться на території АР Крим або на території держави-агресора російської федерації. Імовірно проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

На виконання вимог КПК України, ОСОБА_6 викликався на 29.06.2022, з метою вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, про що відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.
Крім того, ОСОБА_6 викликався на 19.07.2022, 20.07.2022, 21.07.2022, з метою вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, допиту в якості підозрюваного, вручення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками до нього, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій за його участі, про що відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.
Так, 29.06.2022, 19.07.2022, 20.07.2022, 21.07.2022 підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

07.05.2018 постановою старшого слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_7 підозрюваного ОСОБА_6 раніше вже було оголошено у розшук в рамках кримінального провадження №0000062 від 04.05.2018 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

21.05.2018 на виконання доручення, оперативними співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС «Розшук» №5946/2018, щодо розшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30.06.2022 кримінальне провадження № 0000062 від 04.05.2018 відповідно до ст. 280 КПК України зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Посилаючись на обгрунтованість підозри, ризики, передбачені ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у видітримання під вартою у його відсутність, оскільки є всі підстави вважаєти, що він перебуває на тимчасово окупованій території України і його доставка в суд неможлива.

Прокурор в ході судового розгляду підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обгрунтованість підозри, тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також зазначив, що ОСОБА_6 був оголошений в розшук і є всі підстави вважати, що він перебуває на тимчасово окупованій території України.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки, на його думку, застосування запобіжного заходу у відсутність підозрюваного без врахування його думку з приводу підозри, призведе до порушення його прав.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000062 від 04.05.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

29.06.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_6 викликався на 29.06.2022, з метою вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, про що відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.
Крім того, ОСОБА_6 викликався на 19.07.2022, 20.07.2022, 21.07.2022, з метою вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, допиту в якості підозрюваного, вручення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками до нього, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій за його участі, про що відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.
29.06.2022, 19.07.2022, 20.07.2022, 21.07.2022 підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

07.05.2018 постановою старшого слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_7 підозрюваного ОСОБА_6 раніше вже було оголошено у розшук в рамках кримінального провадження №0000062 від 04.05.2018 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

21.05.2018 на виконання доручення, оперативними співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС «Розшук» №5946/2018, щодо розшуку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30.06.2022 кримінальне провадження № 0000062 від 04.05.2018 відповідно до ст. 280 КПК України зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.
Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Матеріали клопотання містять достатньо даних вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на території АР Крим за місцем свого проживання або на території держави-агресора російської федерації. Імовірно проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання у відсутність підозрюваного на підставі положень ч.6 ст.193 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.
Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 110 Кримінального кодексу України, що підтверджується наступними доказами:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вказав обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 , який впізнав ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вказав обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка вказала обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 , яка впізнала ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка вказала обставини вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 , яка впізнала ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду інтернет-ресурсу «Одноклассники» від 15.06.2022;

-протоколом огляду інтернет-ресурсу «Одноклассники» від 02.06.2022;

-висновком експерта судової портретної експертизи від 26.07.2022.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості даних доказів для підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу крім наявності обгрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має місце реєстрації та проживання на тимчасово окупованій території, раніше не судимий.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Оцінюючи в сукупності встановлені у даному кримінальному провадженні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, дані про особу підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, наслідки, що настали, вважаю, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування є неможливим, оскільки вони не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти існуючим ризикам та дієвість кримінального провадження, яке на даний час триває і проводяться слідчі дії.

Враховуючи викладене, вважаю, за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
На підставі ч.4 ст.183 КПК України. зважаючи, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти суверенітету держави та її територіальної цілісності, беручи до уваги характер вчинення кримінального правопорушення, підстав для застосування альтернативи у вигляді застави слідчий суддя не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л а и в:

клопотання ст.слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокуратури АР Крим та м.Севастополя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.260, ч.2 ст.110, ч.1 ст.111 КК України, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000062 від 04.05.18р. задовольнити.

В порядку ч. 6 ст.193 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя