Справа № 760/7410/22
Провадження № 1-кс/760/2442/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 19 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.260, ч.2 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000049 від 19 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.260, ч.2 ст.209 КК України, в якому просить накласти арешт (заборону користування, відчуження, розпорядження майном) на вилучений 26 травня 2022 року в ході обшуку гаражного боксу № НОМЕР_1 , блок Д, за адресою: АДРЕСА_1 , т/з марки Mercedes-Benz GLS 580 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , та визначити зберігати його відповідно до порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (від 19 листопада 2012р. №1104).

В обґрунтування клопотання зазначає, що Солом`янською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000049 від 19.03.2022 за фактами незаконного зберігання, придбання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, фактом участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, а також набуття, володіння та використання майна, одержаного злочинним шляхом, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за ч.І ст.263, 4.2 ст.260 та ч.2 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході здійснення контррозвідувальних заходів ДВКР СБ України отримано інформацію про южливе незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припаси до неї ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено предмети схожі на пістолети та набої до них, російські рублі, а також свідоцтва на т/з марки Lexus LX 570 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 , т/з марки LX 570 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_11 , т/з марки BMW 640і синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , є ОСОБА_12 , т/з марки Mercedes-Benz GLS 580 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , тощо.

Вказані особи, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_14 , можуть бути причетні до участі в не передбачених законом збройних формувань, зокрема т.з. «ДНР».

Встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївки Донецької області, паспорт громадянина України ВС735724, ІПН: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , є учасником незаконних збройних формувань т.з. «ДНР» (позивний « ОСОБА_15 »), зокрема начальником відділу Управління спеціальних операцій Генеральної прокуратури т.з. «ДНР» та має паспорт громадянина Російської Федерації серія НОМЕР_7 , виданий 13.08.2019 УПМ ГУ МВС Росії по Ростовській області, згідно вилученого свідоцтва на т/змарки Lexus LX 570 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_8 , є власником зазначеного автомобіля та має місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 . В минулому, ОСОБА_10 - співробітник ТОВ ФІРМА «КОЛБІКО» (), власником та засновником якого є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який наразі і користується зазначеним автомобілем разом зі своїм двоюрідним братом - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за тією ж самою адресою, яка зазначена в свідоцтві на т/з ОСОБА_10 : АДРЕСА_4 . ОСОБА_10 підтримує зв`язок із ОСОБА_13 та його водіями, в т.ч. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Також, встановлено, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Макіївки Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_5 , був учасником незаконних збройних формувань т.з. «ДНР», депутат т.з. «Народного Совета ДНР» другого скликання, з листопада 2018 року член т.з. «Комитета Народного Совета по развитию гражданского общества, вопросам общественных и религиозных объединений г. Дебальцево». В минулому, ОСОБА_14 як засновник та власник TOB «Охоронне агентство Ковтирін і Ко» (ЄДРПОУ: НОМЕР_9 ), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , здійснював охорону ТОВ ФІРМА «КОЛБІКО», в подальшому виконавчий директор ТОВ ФІРМА «КОЛБІКО». ОСОБА_14 підтримує зв`язок із ОСОБА_13 та його водіями, в т.ч. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Також, встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Макіївки Донецької області, паспорт громадянина України ВА608686, ІПН: НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , засновник та власник ТОВ ФІРМА «КОЛБІКО» (), котре знаходиться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Лебедева 78, продовжує сплачувати податки до бюджету т.з. «ДНР», який в свою чергу передбачає видатки на фінансування незаконних збройних формувань. Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_8 . Користується т/з марки Lexus LX 570 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_11 , власником якого є ОСОБА_16 , який до 12.11.2014 належав учаснику незаконних збройних формувань т.з. «ДНР» ОСОБА_10 , а також, у разі необхідності, т/з марки Lexus LX 570 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_10 . Встановлено, що ОСОБА_13 підтримує зв`язки із ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_17 .

Також, встановлено, що ОСОБА_17 («Смуля»), ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Макіївки Донецької області, паспорт громадянина України ВВ686516, ІПН: НОМЕР_12 , підтримує сталі відносини з ОСОБА_18 - посадовою особою т.з. «Розвідувального управління Республіканської Гвардії ДНР» (є наближеною особою до т.з. «Голови ДНР» ОСОБА_19 ), ОСОБА_20 - начальником т.з. «продовольчо-речової служби бригади «Кальміус» ДНР» (раніше займав посаду т.з. «помічника військового коменданта ДНР»), та з ОСОБА_21 - депутатом т.з. «Народного Совета ДНР», з члена т.з. «Комітету по безпеці та оборони ДНР» (раніше займав посаду т.з. «Міністра податків та зборів ДНР» та був депутатом т.з. парламенту Новоросії»). ОСОБА_17 здійснює передачу отриманих прибутків на підприємствах, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях, на підконтрольну територію України, в т.ч. ОСОБА_13 , з метою подальшої легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Також, встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, паспорт громадянина України: НОМЕР_13 , ІПН: НОМЕР_14 , двоюрідний брат ОСОБА_13 , зареєстрований за тією ж самою адресою, яка зазначена в свідоцтві на т/з ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_4 , разом із своєю дружиною ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка користується т/з марки BMW 640і синього кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN- НОМЕР_15 . Фатично проживають за адресою: АДРЕСА_9 Користується т/з марки Lexus LX 570 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_8 , власником якого є ОСОБА_10 , а також т/з марки Lexus LX 570 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_16 , який до 12.11.2014 належав учаснику незаконних збройних формувань т.з. «ДНР» ОСОБА_10 .

Також, встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка м. Красний Лиман (Лиман) Донецької області, паспорт громадянина України ВВ928809, ІПН: НОМЕР_17 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_11 , є цивільною дружиною ОСОБА_13 . Також, ОСОБА_4 є засновником та власником ТОВ «Бюро перекладів Статус» (), зареєстрованого за адресою: м. Донецьк, вул. Рози Люксембург 48, оф. 47.

На виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва №760/5735/22 від 24.05.2022 проведено 26.05.2022 обшук гаражного боксу № НОМЕР_1 , блок Д, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: т/з марки Mercedes-Benz GLS 580 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Враховуючи, що існують підстави вважати, що виявлений та вилучений т/з марки Mercedes-Benz GLS 580 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , набутий кримінально протиправним шляхом, а також може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою прокурора окружної прокуратури від 26.05.2022 зазначений транспортний засіб визнано речовими доказами у кримінальному провадженні .№0000049.

Так, відповідно до вимог статей 170-171 КПК України 27 травня 2022 року прокурором окружної прокуратури подано клопотання про арешт майна. Разом з тим, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.06.2022 клопотання повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків. Зазначену ухвалу прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва отримано 22.06.2022. Таким чином, дане клопотання подано у встановлений строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, а саме 25.06.2022.

Відповідно до п.1 та п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.?

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Вищевказана річ відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути майном набутим кримінально протиправним шляхом.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Крім того, відповідно до п.2, п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на обставини, викладені у запереченнях на клопотання прокурора про арешт майна. Вказала, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, зокрема щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна, як виду покарання. Також вказала, що вважає безпідставним твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 є цивільною дружиною ОСОБА_13 , оскільки з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_18 від 19.10.1994 року та копії паспорту ОСОБА_13 . убачається, що 19 жовтня 1994 року ОСОБА_13 уклав шлюб з ОСОБА_22 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є в тому числі арешт майна.

Згідно ч.3, ч.5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що Солом`янським УП ГУНП в м. Київі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 19 березня 2022 року за ч.1 ст.263, ч.2 ст.260, ч.2 ст.209 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР станом на 23 червня 2022 року у даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не здійснювалося.

У межах даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва №760/5735/22 від 24 травня 2022 року 26 травня 2022 року було проведено обшук гаражного боксу № НОМЕР_1 , блок Д, за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLS 580» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва від 26 травня 2022 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLS 580» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом, оскільки існують підстави вважати, що вказаний транспортний засіб набутий кримінально протиправним шляхом, а також може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор, звернувшись до суду з указаним клопотанням, просить накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речового доказу, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як встановлено слідчим суддею, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GLS 580» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_19 .

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання про арешт майна та постанови про визнання предметів речовими доказами від 26 травня 2022 року, прокурор просить накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів з огляду на те, що існують підстави вважати, що вказаний транспортний засіб набутий кримінально протиправним шляхом, а також може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, у порушення ч.5 ст.132 КПК України слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.

При цьому додані до матеріалів справи копії документів також не містять відомостей, на підставі яких можна дійти висновку, що вказаний транспортний засіб набутий кримінально протиправним шляхом чи може бути використаний як доказ певних фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також при цьому слідчий суддя не приймає до уваги твердження прокурора про те, що ОСОБА_4 є цивільною дружиною ОСОБА_13 , оскільки з доданих представником власника майна копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_18 від 19.10.1994 року та копії паспорту ОСОБА_13 . убачається, що 19 жовтня 1994 року ОСОБА_13 уклав шлюб з ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_23 .

Крім того, згідно ч.4 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Проте ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваної або обвинуваченої, засудженої. Також прокурором не доведено, що ОСОБА_4 , як власник транспортного засобу «Mercedes-Benz GLS 580» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 , набула це майно безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

А тому підстави для застосування арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації відсутні.

Що стосується накладення арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, у цій частині клопотання також задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, відповідно до ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Оскільки ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ОСОБА_4 призведе до порушення вимог закону та втручання в право на мирне володіння майном зазначеної особи без обґрунтованих на те підстав.
За таких обставин, клопотання прокурора про накладення арешту на майно не підлягає задоволенню, оскільки необхідність такого арешту ним доведено.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

А тому, на підставі п.2 ч.1 ст.169, ч.3 ст.173 КПК України, тимчасово вилучене майно транспортний засіб марки «Mersedes-Benz GLS 580», д.н.з. НОМЕР_20 АТ, необхідно повернути власнику ОСОБА_4 .

Згідно ч.3 ст.169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 19 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.260, ч.2 ст.209 КК України відмовити.

Тимчасово вилучене майно транспортний засіб марки «Mersedes-Benz GLS 580», д.н.з. НОМЕР_20 АТ, повернути власнику ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.3 ст.169 КПК України прокурор повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1