Справа № 372/66/19
Провадження № 1-кп-17/22
В И Р О К
іменем України

01 серпня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захсиників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0000307 від 11.09.2018 року за обвинуваченням,
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно наказу начальника Головного управління Національної поліції у Київській області №421о/с від 01.06.2017 ОСОБА_7 призначений на посаду слідчим слідчого відділення Обухівського відділу поліції, у спеціальному званні старшого лейтенанта поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно ст.1 Закону України «Про національну поліцію»

національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 8 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція діє виключно на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Статтею 18 Закону України «Про національну поліцію» визначені основні обов`язки поліцейського, відповідно до яких останній повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Вимогами ст.19 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 1, 17, 62, Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 примітки ст. 364 КК України, ОСОБА_7 , перебуваючи на займаній посаді, є службовою особою та постійно виконує функції офіційного представника державного органу виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_7 , обіймаючи вказану посаду, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення і йому забороняється використовувати свої службові повноваження або службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Також, відповідно до вимог ст. 40 КПК України ОСОБА_7 уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

Проте, ОСОБА_7 у порушення вимог вказаних нормативних актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, вчинив умисне, корисливе корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , обіймаючи посаду слідчого слідчого відділення Обухівського відділу поліції ГУ НП у Київській області, будучи службовою особою, яка відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище, 06.09.2018, вирішив використати службове становище, з метою вимагання та одержання від громадянина ОСОБА_8 неправомірної вигоди.

Так, працівниками слідчого відділення Обухівського відділу поліції ГУНП у Київській області 03.07.2018 проведено огляд автомобіля марки «BMW 320D» з номерними знаками Республіки Польща на підставі заяви ОСОБА_8 про незаконне заволодіння невстановленими особами зазначеним транспортним засобом. Реєстраційні документи та сам автомобіль вилучено.

Цієї ж дати слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000637 за фактом підроблення документів на автомобіль марки «BMW 320D» з номерними знаками Республіки Польща.

Досудове розслідування в даному провадженні доручено слідчому слідчого відділення Обухівського відділу поліції ГУНП у Київській області ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_9 04.07.2018 виніс постанову про визнання речовим доказами та їх приєднання до кримінального провадження, згідно якої зазначений вище автомобіль необхідно передати на зберігання до штраф майданчику Обухівського ВП.

Пізніше, 06.09.2018 ОСОБА_8 знаходячись біля приміщення Обухівського відділу поліції ГУНП у Київській області, який розташований за адресою: вул. Київська, 22, м. Обухів, Київської області у першій половині доби усно звернувся до слідчого ОСОБА_7 про повернення належного йому автомобіля марки «BMW 320D» з номерними знаками Республіки Польща. У відповідь ОСОБА_7 діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого протиправного збагачення, висловив останньому вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 600 доларів США, а у разі необхідності повернення автомобіля швидко йому необхідно передати 700 доларів США.

У подальшому, ОСОБА_7 , відповідно до показів громадянина ОСОБА_8 , діючи умисно, з мотивів особистого незаконного збагачення, та продовжуючи свої злочинні дії, стійко спрямовані на вимагання та отримання неправомірної вигоди, з 06.09.2018 по 12.09.2018 із використанням програми-месенджера «WhatsApp» в телефонному режимі, шляхом надсилання повідомлень вимагав у громадянина ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 700 доларів США за повернення останньому вказаного вище автомобіля.

Надалі ОСОБА_7 17.09.2018 вказав громадянину ОСОБА_8 про необхідність передачі йому ключів від зазначеного автомобіля та запропонував йому їх передати.

Цього ж дня під час зустрічі, між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яка відбулась біля приміщення Обухівського відділу поліції ГУНП у Київській області, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 22, м. Обухів, Київської області, останній без складання будь яких процесуальних документів вилучив ключі від автомобіля марки «BMW 320D» з номерними знаками Республіки Польща.

Надалі, ОСОБА_7 будучи обізнаним з методами та тактикою слідчої роботи та не бажаючи бути викритим у вчиненні злочину, надав ОСОБА_8 в месенджері «WhatsApp» вказівки щодо надання йому 18.09.2018 документів необхідних для прийняття рішення про повернення зазначеного автомобіля, а саме: копію паспорта, написану власноручно розписку про отримання транспортного засобу на відповідальне зберігання. Також з метою конспірації вказав, що «в розписці мають лежати документи про які ми говорили і за штрафпрощадку», усвідомлюючи що ОСОБА_8 надасть йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 700 доларів США.

У подальшому, в ході чергової зустрічі між ОСОБА_8 та слідчим ОСОБА_7 , яка відбулась близько 18 год. 00 хв. 18.09.2018 в кабінеті останнього, який розташований в приміщенні Обухівського ВП ГУНП в Київській області, ОСОБА_8 на виконання вказівкок ОСОБА_7 написав власноручно розписку про отримання на відповідальне зберігання автомобіля марки «BMW 320D», яку віддав слідчому.

Після чого продовжуючи спілкування на дворі біля приміщення Обухівського відділу поліції ГУНП у Київській області, ОСОБА_7 , з метою конспірації своїх незаконних дій, на фрагменті листу формату А-4 написав ОСОБА_8 місцезнаходження автомобіля марки «BMW 320D», а саме: «Біла Церква вул. Київська АЗС «Шелл» та номер телефону особи, як пізніше стало відомо ОСОБА_10 НОМЕР_1 , інструкції якої необхідно буде виконувати в подальшому для прийняття ОСОБА_7 рішення для повернення вказаного автомобіля, при цьому погодившись на зменшення суми неправомірної вигоди у вигляді 600 доларів США. Вказані відомості підтверджуються протоколом огляду місця події від 19.09.2018 під час якого були виявлені та вилучені фрагменти аркушу А-4 із рукописним текстом.

Так, відповідно до висновку експерта НДІСТЕ СБУ № 347/1 тринадцять фрагментів паперу, з числа вилучених у ході огляду місця події у приміщенні Обухівського ВП ГУ НП в Київський області 19.09.2018 в кабінеті підозрюваного ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше складали ціле. Так, встановлено, що на вказаних фрагментів паперу наявний рукописний запис наступного змісту: «Біла Церква вул. Київська АЗС «Шелл» тел. НОМЕР_1 ».

ОСОБА_8 на виконання протиправних інструкцій ОСОБА_7 близько 23 год. 00 хв. 18.09.2018 перебуваючи неподалік бул. Олександрійського,143а в м. Біла Церка Київської обл. зустрівся із ОСОБА_10 , який не будучи обізнаним про протиправні дії ОСОБА_7 віддав ОСОБА_8 автомобіль марки «BMW 320D» та отримав від останнього грошові кошти у сумі 600 доларів США, які він в подальшому повинен був передати ОСОБА_7 згідно попередньої домовленості.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.368 ч.3 КК України не визнав повністю, фактів викладених у обвинувальному акті не підтвердив та просив його виправдати. Обвинувачений суду пояснив, що з червня 2017 року він працював на посаді слідчого Обухівського ВП. У нього в провадженні перебували матеріали кримінального провадження за ч.І ст. 358 КК України.
На початку липня 2018 року до Обухівського ВП звернувся ОСОБА_8 , який повідомив, що в смт. Козин знаходиться викрадений у нього автомобіль, який викрали близько 5 місяців тому. На місці події також знаходився ОСОБА_11 , який пояснив, що вказаний автомобіль він купив. Разом з автомобілем, у ОСОБА_12 було вилучено свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля. Ще один примірник свідоцтва про реєстрацію було вилучено у ОСОБА_8 , у зв`язку із підозрою на підробку одного зі свідоцтв. 03.07.2018 року слідчим Обухівського ВП ОСОБА_13 було проведено огляд місця події в ході якого було вилучено автомобіль марки БМВ д.н.з. НОМЕР_2 .
Вказаний автомобіль було визнано речовим доказом і поміщено до штраф-майданчику Обухівського ВП. На початку серпня 2018 року до обвинуваченого звернувся ОСОБА_8 з проханням повернути йому вилучений автомобіль. ОСОБА_8 він порадив звернутися з письмовим клопотанням до Обухівського ВП чи до Обухівського районного суду та роз`яснив йому, що є законний порядок повернення вилученого майна.
В серпні 2018 року ОСОБА_8 знов приїхав до Обухівського ВП, та просив його повернути автомобіль. Також він запитував чи можемо «вирішити питання за винагороду», говорив, що розуміє, що треба «дати і начальникам, і колегам», просив зайнятись цим питанням. Він попередив ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за його дії, та сказав, що нічим допомогти не може. ОСОБА_11 також звертався до Обухівського ВП з клопотанням про повернення йому вилученого автомобіля.
Під час досудового розслідування він з`ясував, що технічну експертизу свідоцтв про реєстрацію автомобіля провести неможливо, арешт на автомобіль судом не накладався. Обухівський районний суд відмовив ОСОБА_14 в поверненні йому автомобіля, а тому він вирішив, що законним володільцем спірного автомобіля є ОСОБА_8 і саме йому він повинен повернути автомобіль. У вересні 2018 року до нього знов приїхав ОСОБА_8 з проханням повернути автомобіль і він сказав йому про необхідність написати відповідну заяву та привезти документи на автомобіль. ОСОБА_8 погодився. 17.09.2018 ОСОБА_8 знову приїхав до Обухівського ВП та віддав йому ключі від вилученого авто, а він сказав, щоб він оплатив вартість стоянки. Жодних розмов про будь-яку винагороду між ними не було. Він забрав автомобіль зі штраф-майданчика, та поїхав на ньому до м. Біла Церква, оскільки написав рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ та припускав, що наступного дня буде звільнений та йому не потрібно буде їхати до м.Обухів.
У цей же день, він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_15 , та попросив його, передати автомобіль БМВ, та свідоцтво про реєстрацію ОСОБА_8 , який приїде до міста Біла Церква. За передачу автомобіля ОСОБА_8 він ОСОБА_16 нічого не обіцяв, попросив лише йому допомогти. 18.09.2018 року до нього приїхав ОСОБА_8 , щоб підписати клопотання про повернення вилученого автомобіля БМВ та свідоцтва про його реєстрацію, і написати розписку про їх отримання.
ОСОБА_8 написав розписку та почав якусь розмову про автомобіль, про його вартість, про намір продати автомобіль. Він надав ОСОБА_8 клаптик паперу на якому було зазначено ОСОБА_17 вул. Київська м.Біла Церква та номер телефону ОСОБА_18 , та пояснив, що автомобіль він зможе забрати в ОСОБА_19 , попередньо зателефонувавши за цим номером телефону. Ніяких вимог передати кошти чи то йому, чи то ОСОБА_16 він ОСОБА_8 не висловлював. ОСОБА_8 сфотографував клаптик паперу і на цьому вони розійшлись. В ніч на 19.08.2018, до Обухівського ВП приїхали працівники СБУ та УВБ, які його і затримали за підозрою в отриманні неправомірної вигоди. Про те, що ОСОБА_20 отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 600 доларів США йому нічого не було відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що в 2018 році до відділу поліції звернулось двоє громадян. Один виявив свій автомобіль БМВ, інший стверджував, що його купив, обидва написали заяви. Було порушене кримінальне провадження матеріали якого були передані згодом ОСОБА_7 . Йому відомо, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 звертались з заявами про повернення їм вказаного автомобіля БМВ. Про вимагання грошей дізнався після затримання ОСОБА_7 . Обидва власники вказаного автомобіля цікавились як «вирішити питання», щоб повернути їм вказаний автомобіль.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показав, що працював у 2018 році оперативним працівником, з ОСОБА_7 підтримували робочі стосунки. Жодних деталей по даній кримінальній справі він не пам`ятає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що в нього була викрадена машина на польській реєстрації. Він знайшов авто та зателефонував до поліції. Авто було вилучене в Обухівський районний відділ. Він дізнався, що слідчий, по даній справі є ОСОБА_7 . Він звернувся до ОСОБА_7 , який пообіцяв віддати автомобіль за певну винагороду в сумі тисяча доларів США. Потім він звернувся у відповідні органи, у внутрішню безпеку стосовно вимагання у нього хабара. Автомобіль БМВ НОМЕР_3 , на польській реєстрації, був вилучений слідчим, після чого він авто не бачив.
Вказаний автомобіль був виставоений ним раніше на продаж і його викрали. Свою машину знайшов на дошці оголошень про що повідомив слідчого Голосіївського РВ м.Києва, який порадив йому звернутись в Обухівський РВ. Авто було виявлене в Обухівському районі. В нього на вказаний автомобіль був оригінал технічного паспорту оформлений на польського громадянина та ще один ключ. Жодного документа на автомобіль на його імя не було. Він неодноразово усно звертався до ОСОБА_7 щодо повернення йому автомобіля, з письмовою заявою він не звертався.
З ОСОБА_7 було дві розмови. Під час першої розмови він сказав, що поверне автомобіль за певну суму грошової винагороди. Під час другої розмови ОСОБА_7 біля Обухівського РВ дав йому листок з адресою АЗС в м. Біла Церква, де був вказаний номер телефону людини, якій він повинен був зателефонувати та передати гроші в сумі 600 чи 800 доларів США, а та людина повинна була передати йому документи на автомобіль, ключі та сам автомобіль. Також з ОСОБА_7 він переписувався по мобільному телефону в мессенджері «Ватсап». У минулому був бійцем спецпідрозділу «Беркут». Заяву про злочин писав на місці.
Крім того вина ОСОБА_7 повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, а саме:
- витягом з наказу від 18.06.2018 року №421 яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено слідчим СВ Обухівьского ВП, та витягом з наказу від 18.09.2018 року № 473 яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 звільнено зі служби в поліціі на підставі його рапорту (т.1а.с. 57-58).
-Витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000307 від 11.09.2018 року з фабули якого вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме у проханні надати неправомірну вигоду для себе, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди (т.1 а.с. 170);
-Протоколом прийняття заяви про вчиненне кримінальне правопорушення від 10.09.2018 року в якому ОСОБА_8 повідомляє КОУ ДВБ Національної поліції України про вимагання з нього слідчим Обухівського РВ ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 600 доларів США (т.1 а.с. 184-185);
-письмова згода ОСОБА_8 на залучення його до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій від 11.09.2018 року, та постанова про залучення ОСОБА_8 до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій від 11.09.2018 року (т.1 а.с. 188-190);
-протоколом огляду місця події від 18.09.2018 року, в якому вказується, що 18 вересня 2018 року під час огляду місця події біля будинку № 143-А по бульвару Олександріївському у місті Біла Церква Київської області, було виявлено та вилучено грошові кошти загальною сумою 600 дол. США, а саме банкноти: купюрами номіналом 100 дол. США: LB 47255747 P, LF 53352514 E, LF 402012127 F, LB 47255741 P, LB 47255744 P, LB 82202651 P; мобільний телефон марки Xiomi IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , на якому міститься переписка у месенджері «Whats app», що захищена логічним паролем (т.1 а.с. 191-195);
-ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року, якою накладено арешт на майно вилучене 18 вересня 2018 року під час огляду місця події біля будинку № 143-А по бульвару Олександріївському у місті Біла Церква Київської області, зокрема: грошові кошти загальною сумою 600 дол. США, а саме банкноти: купюра номіналом 100 дол. США, та мобільний телефон марки Xiomi на якому міститься переписка у месенджері « ОСОБА_22 », що захищена логічним паролем (т.1 а.с. 196-197);
-протоколом огляду з додатками до нього від 11.12.2018 року мобільного телефону марки Xiomi IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 / НОМЕР_7 , на якому міститься переписка у месенджері « ОСОБА_22 » листування із абонентом ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 18.09.2018 року щодо зустрічі для передачі автомобіля (BMW 320d) бордового кольору з д.н.з. республіки Польща « НОМЕР_8 » (т.1 а.с. 198-202);
-постановою про визнання речовими доказами від 19.09.2018 року грошових коштів загальною сумою 600 дол. США, а саме банкноти: купюра номіналом 100 дол. США: LB 47255747 P, LF 53352514 E, LF 402012127 F, LB 47255741 P, LB 47255744 P, LB 82202651 P; мобільний телефон марки Xiomi IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 / НОМЕР_7 (т.1 а.с. 203);
-висновком експерта від 10.12.2018 року відповідно до якого надані на дослідження 6 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами: LB 47255747 P, LF 53352514 E, LF 402012127 F, LB 47255741 P, LB 47255744 P, LB 82202651 P, відповідають зразкам грошових знаків Федерального резервного банку США номіналом 100 доларів США, які знаходяться в офіційному грошовому обігу (т.1 а.с. 208-211);
-протоколом огляду місця події від 19.09.2018 року приміщення Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Meizu» сріблястого кольору, який належить ОСОБА_7 , жорсткий диск марки «WD» WCC6Y2NVH8RD, щоденник жовто-блакитного кольору, зошит ОСОБА_7 , аркуш паперу формату А4 (зразок заяви ОСОБА_7 ), файл з фрагментами паперу, коробку від телефона марки «Meizu» М5S, S/N 612HZBQR333j4 (т.1 а.с. 219-223);
-ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року про накладення арешту на майно вилучене під час огляду місця події від 19.09.2018 року в приміщенні Обухівського ВП ГУ НП в Київській області а саме мобільний телефон марки «Meizu» сріблястого кольору, який належить ОСОБА_7 , жорсткий диск марки «WD» WCC6Y2NVH8RD, щоденник жовто-блакитного кольору, зошит ОСОБА_7 , аркуш паперу формату А4 (зразок заяви ОСОБА_7 ), файл з фрагментами паперу, коробку від телефона марки «Meizu» М5S, S/N 612HZBQR333j4 (т.1 а.с. 228-229);
-протоколами огляду від 25.09.2018 року, від 11.12.2018 року вилученого майна 19.09.2018 року, а саме: мобільний телефон марки «Meizu» сріблястого кольору, жорсткий диск марки «WD» WCC6Y2NVH8RD, щоденник жовто-блакитного кольору, зошит ОСОБА_7 , аркуш паперу формату А4 (зразок заяви ОСОБА_7 ), файл з фрагментами паперу, коробку від телефона марки «Meizu» М5S, S/N 612HZBQR333j4 (т.1 а.с. 230-234);
-висновком експерта з фототаблицею від 21.11.2018 року з якого вбачається, що надані на дослідження тринадцять фрагментів паперу, з числа вилучених в ході обшуку 19.09.2018 року в кабінеті ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , раніше складали одне ціле. На вказаних фрагментах паперу наявний рукописний запис наступного змісту: «Біла Церква вул. Київська АЗС «Шелл» тел. НОМЕР_1 » (т.1 а.с. 236-239);
-протоколом огляду від 18.12.2018 року тринадцять фрагментів паперу на яких наявний рукописний запис наступного змісту: «Біла Церква вул. Київська АЗС «Шелл» тел. » (т.1 а.с. 240-241);
-матеріалами кримінального провадження № 0000637 від 03.07.2018 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, в яких містяться витяг з ЄРДР № 0000637 від 03.07.2018 року, вказівки в кримінальному провадженні, постанова про визначення групи прокурорів від 03.07.2018 року, рапорт про прийняття заяви про злочин від 02.07.2018 року, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2017 року від ОСОБА_8 , заява ОСОБА_23 від 02.07.2018 року, що він не заперечує проти огляду автомобіля, протокол огляду місця події від 03.07.2018 року в ході якого було вилучено автомобіль (BMW 320d) з д.н.з. республіки Польща « НОМЕР_8 », реєстраційний документ на даний автомобіль та ключі від замку запалювання, пояснення ОСОБА_8 від 03.07.2018 року, проокол допиту свідка ОСОБА_23 від 04.07.2018 року, заява ОСОБА_8 від 03.07.2018 року про долучення до матеріалів справи реєстраційного талону на автомобіль, заява про долучення до матеріалів справи реєстраційного талону на автомобіль ОСОБА_23 від 03.07.2018 року, постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 03.07.2018 та від 04.07.2018 р., відповідно до яких автомобіль марки BMW 320d д.н.з. НОМЕР_8 , реєстраційний документ на даний автомобіль та ключі від замку запалювання долучені до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_23 та ОСОБА_8 визнано речовими доказами, автомобіль передано на зберігання до штраф майданчика Обухівського ВП (т.2 а.с. 1-22);
-документами особової справи ОСОБА_7 , якими підтверджується займана ним посада, звання та посадова інструкція (т.2 а.с. 27-53);
-копія листа слідчого СВ Обухівського ВП ОСОБА_7 до КП «Міське господарство» про необхідність надати автомобіль BMW 320d д.н.з. НОМЕР_8 для проведення судової експертизи, без дати та вихідного номеру (т.2 а.с. 55);
-копія з книги реєстрації з відміткою перебування автомобіля BMW 320d д.н.з. НОМЕР_8 на штраф майданчику з 26.07.2018р. (т.2 а.с. 56-57);
-постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 14.09.2018 року щодо ОСОБА_7 у строк з 14.09.2018 по 13.10.2018 р.р. у формі спеціального слідчого експерименту. Контроль за вчиненням злочину здійснювати з використанням заздалегідь ідентифікованих засобів грошових коштів у сумі 700 дол. США. До проведення даної негласної слідчої дії залучено ОСОБА_8 (т.2 а.с. 89-90);
-ухвалами слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 14.09.2018 року якими надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій аудіо-, відео контролю та візуального спостереження за ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (т.2 а.с. 95-100);
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 22.10.2018 року яким зафіксовано розмову між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 яка відбулась 18.09.2018 в кабінеті Обухівського ВП під час якої ОСОБА_7 написав записку наступного змісту: «Біла Церква вул. Київська АЗС «Шелл» тел. НОМЕР_1 », та дав її сфотографувати ОСОБА_8 , а також зафіксовано розмову щодо грошових коштів (т.2 а.с. 105-108);
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи від 22.10.2018 року в якому зафіксована розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 яка відбулась 17.09.2018 та 18.09.2018 року щодо сплати ОСОБА_8 грошових коштів за зберігання автомобіля на штраф майданчику, де обвинувачений вказував на місце розташування штраф майданчику та вартість за добу не більше 35 грн., та зазначає, що автомобіль там недовго перебуває, крім того в цьому протоколі зазначено про зустріч в м. Біла Церква ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щодо отримання автомобіля в ході якої ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 гроші та отримав автомобіль, ключ запалювання та техпаспорт (т.2 а.с. 109-116);
-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 22.10.2018 року в якому зафіксовані зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які відбувались 17.09.2018 та 18.09.2018 року, а також між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та факт передачі грошей (т.2 а.с. 117-119).
В судовому засіданні захисниками було заявлено клопотання яке було підтримане обвинуваченим, про визнання низки доказів недопустимими, оскільки винуватість обвинуваченого у скоєнні ним злочину є недоведеною, а докази отримані з порушенням вимог чинного законодавства. Однак суд вважає доводи клопотання непереконливими і такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки судом не встановлено порушень вимог ст.ст. 104-106,208,233,234,252, КПК України при дослідженні зазначених доказів. Вказані документи які покладені в основу вироку суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та обвинуваченим і захистом не доведено. Посилання захисників на незаконність проведення оглядів місця події, протоколів огляду речових доказів, висновки експерта, негласних слідчих дій (розшукових) дій, технічних помилок допущених при оформленні процесуальних документів, не уповноваженою особою, в ході судового розгляду теж не знайшло свого підтвердження, оскільки згідно з ст. 41 КПК України, оперативні підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового і митного законодавства, органів Державної кримінально-виконавчої служби України, органів Державної прикордонної служби України здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора, а підрозділ детективів, оперативно-технічний підрозділ та підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України - за письмовим дорученням детектива або прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, під час виконання яких користуються повноваженнями слідчого.
Протоколи огляду складені уповноваженими особами, у відповідності до вимог ст.237 КПК України, огляд проведено в присутності понятих, які підтвердили своїми підписами правильність відтворення ходу слідчої дії. Істотних порушень під час проведення цих слідчих дій та складання відповідних протоколів органом досудового розслідування допущено не було, а тому висновок захисисту про недопустимість вказаних протоколів огляду є необґрунтованим.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно з ст. 94 цього Кодексу. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.
Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності з врахуванням ч.1 ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 368 КК України доведеною повністю, та приходить до висновку про доведеність його винуватості у вчиненні даного злочину, оскільки він своїми умисними діями, які виразились в проханні надати неправомірну вигоду для себе, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 368 КК України.
Позиція обвинуваченого щодо невизнання ними своєї вини у вчиненні даного злочину на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, показами свідків, письмовими доказами, та речовими доказами, які є логічними, послідовними, та взаємоузгоджуються між собою.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений після визнання автомобіля та реєстраційних документів речовими доказами відповідно до постанов від 03.07.2018 та 04.07.2018 з клопотанням про накладення арешту на вказані речові докази до суду взагалі не звертався, а тому у відповідності до глави 17 КПК України, повинен був негайно повернути особі у якої було вилучено таке майно, а не продовжувати його безпідставно та всупереч вимогам законодавства зберігати на штраф майданчику.
Факт отримання ОСОБА_10 грошових коштів від ОСОБА_8 , з подальшим їх вилученням в ході огляду місяця події не заперечується стороною захисту, а та обставина що обвинувачений стверджує що йому нічого не було відомо про передачу та отримання грошей, з врахуванням написаної ним власноруч записки з зазначенням номеру телефону ОСОБА_10 , місця його зустрічі з ОСОБА_8 , та місця перебування автомобіля, а також отримання ОСОБА_10 грошей за раніше оговорену суму ОСОБА_7 , на думку суду, ця версія сторони захисту є спробою сприяння уникненню обвинуваченим відповідальності за вчинене діяння.
Сукупність досліджених судом даних НСРД в поєднанні зі змістом показів свідка ОСОБА_8 наданих ним в судовому засіданні, дають суду можливість достатньо чітко встановити обставини справи стосовно змісту і характеру подій та взаємовідносин, які склалися між обвинуваченим, свідком та посередником ОСОБА_10 влітку 2018 року.
Зокрема, з дослідженого випливає, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вказаний період часу виникли взаємні відносини щодо можливості обвинувачем повернути автомобіль ОСОБА_8 після висловлення обвинувачем вимоги про необхідність надання йому неправомірної вигоди. На обґрунтованість цього вказують дані записів досліджених вище судом розмов між вказаними особами, дані зазначені в протоколах огляду місця подіі де вказується що грошові кошти які передавались для обвинуваченого були віднайдені у його знайомого ОСОБА_10 , якого ОСОБА_7 використав як посередника, та умисне порушення вимог КПК України обвинуваченим під час здійснення досудового розслідування, щодо неповернення вилученого майна.
Суд критично ставиться до показів обвинуваченого, що ним не висувалось прохання надати неправомірну вигоду, оскільки кошти які вимагав обвинувачений заявлясь за повернення автомобіля, який він повинен був повернути негайно у відсутність ухвали про накладення арешту а не зберігати його до 18.09.2018 року, не здійснюючи при цьогому жодних процесуальних дій з 04.07.2018 року по 18.09.2018 року у вказаному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні захисники зазначали, що вони вважають що одержання неправомірної вигоди було спровоковане працівниками правоохоронних органів, оскільки ОСОБА_8 діяв за їх вказівками та вийшов за межі пасивного розслідування, вплинувши на обвинуваченого та схиливши його до вчинення злочину, оскільки діяв під прикриттям правоохоронних органів, відкрито повідомив про вчинений ним злочин, очевидно, із наміром спровокувати обвинуваченого на висунення прохання в отримання неправомірної вигоди.
Дійсно, відповідно до ч.3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції. Визначення провокації наведене у Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Раманаускас проти Литви від 05лютого 2008 року.
Згідно цього визначення, провокація з боку правоохоронних органів: має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі Баннікова проти Росії від 26 травня 2016 року для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський Суд з прав людини виробив низьку критеріїв, а саме: змістовний та процесуальні критерії. При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність або відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність в суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Як зазначає Європейський суд з прав людини стосовно змістовного критерію, будь-яка інформація, отримана внаслідок негласної діяльності, має відповідати вимозі щодо того, що слідство має проводитись в цілому у пасивній манері. Таке виключає, зокрема, будь-які дії, що можуть бути розтлумачені, як вплив на обвинуваченого з метою вчинення ним злочину, як то - прояв ініціативи в контактах, повторна пропозиція, наполегливі нагадування тощо.
Перевіряючи дії ОСОБА_8 та працівників правоохоронних органів на предмет ймовірної провокації з їх боку, суд враховує, покази свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що обвинувачений йому сам висунув пропозицію про надання неправомірної вигоди, оскільки не хотів повертати автомобіль. І після розмови він звернувся до внутрішньої безпеки. Крім того зі змісту розмов, які зафіксовані під час проведення НСРД, обвинувачений сам роз`ясніє які дії свідкові необхідно виконати, щоб останні отримав автомобіль. На користь відсутності провокації у діях ОСОБА_8 , свідчить і той факт, що він з власної ініціативи ніяких зустрічей з обвинуваченими не призначав, не здійснював відеозапис процесу спілкування із обвинуваченими до моменту звернення до правоохоронних органів, в правоохоронних органах на момент вчинення злочину не працював. Також про відсутність провокації свідчить і витяг з ЄРДР, з якого вбачається що кримінальне провадження здійснюється стосовно конкретної особи ОСОБА_7 . Все вищевикладене свідчить про відсутність провокації з боку правоохоронних органів в даному випадку.
Також суд не знаходить підстав і для виправдання обвинуваченого у зв`язку з недоведеністю вчиненого ним злочину, про що зазначав в судовому засіданні захисник, оскільки як було встановлено судом свідок ОСОБА_8 неприязних відносин з обвинуваченим не має, до вказаної події ніколи не зустрічались, сумніватись у показах свідка у суду не має підстав. Крім того свої показання свідок надавав суду будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, крім того встановлено, що обставин для дачі неправдивих показів свідок не має, а тому підстав сумніватися у правдивості таких показань у суду немає.
Також безпідставним, є посилання сторони захисту, що ОСОБА_7 не був спеціальним суб`єктом злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, так як був звільнений з посади 18.09.2018 року, оскільки прохання надати неправомірну вигоду для себе ОСОБА_7 було висуното ще на момент перебування його на посаді слідчого.
Таким чином, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів, враховуючи надані безпосередньо в судовому засіданні показання свідків, беручи до уваги доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 , які виразились в проханні надати неправомірну вигоду для себе, одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, він вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 368 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, також судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, беручи до уваги ту обставину, що обвинувачений скоїв умисний, корисливий, корупційний, тяжкий злочин, суд вважає, за необхідне призначити обвинуваченому покарання встановлене найнижчою межею санкції ст. 368 ч.3 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням займатись певною діяльністю та конфіскацією майна, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень.

Правові підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України в даному випадку відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 2 роки з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання після звернення вироку до виконання, зарахувавши в строк тримання під вартою з 19.09.2018 року по 20.09.2018.
Скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року, на грошові кошти загальною сумою 600 дол. США, та мобільний телефон марки Xiomi.
Скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року на мобільний телефон марки «Meizu» сріблястого кольору, жорсткий диск марки «WD» WCC6Y2NVH8RD, щоденник жовто-блакитного кольору, зошит ОСОБА_7 , аркуш паперу формату А4 (зразок заяви ОСОБА_7 ), файл з фрагментами паперу, коробку від телефона марки «Meizu» М5S.
Витрати за проведення судової експертизи стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в сумі 6149 грн. 00 коп..
Речові докази по справі: грошові кошти загальною сумою 600 дол. США, купюра номіналом 100 дол. США, які зберігаються в фінансовому відділі ГУ СБ України в м. Києві та Київській області повернути за належністю.
Мобільний телефон марки Xiomi, мобільний телефон марки «Meizu», коробку від телефона марки «Meizu», щоденник жовто-блакитного кольору, зошит, жорсткий диск марки «WD» WCC6Y2NVH8RD повернути ОСОБА_7 ..
Аркуш паперу формату А4 (зразок заяви ОСОБА_7 ), файл з фрагментами паперу, зразок розписки на ім`я ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8 про отримання автомобілю, клопотання від імені ОСОБА_8 на адресу ОСОБА_7 про повернення автомобіля, рукописна розписка на ім`я ОСОБА_7 від імені ОСОБА_8 про отримання автомобілю, копія паспорту на ім`я ОСОБА_8 , залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя