У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
підозрюваної - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000574, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Нижнекаменка російської федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої",
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України, а також є достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Додає, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, слідчий просить слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Захисник підозрюваної заперечила щодо задоволення клопотання. Зокрема, пояснила що прямих свідків, на яких може впливати підозрювана немає. Протягом всього строку досудового розслідування ОСОБА_4 нікуди не виїжджала, постійно з`являлась на виклики слідчого. ОСОБА_4 раніше не судима, має постійне місце проживання та роботи. Вину у вчиненні злочину не визнає і бажає довести свою невинуватість у суді.
Підозрювана підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні органу досудового розслідування Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 03.10.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 за ч. 3 ст. 135 КК України, що підтверджується витягом від 22.04.2022 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2021 близько 16.00 години особа, стосовно якої у кримінальному провадженні № 0000572 скеровано до суду обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст.115, ч.1 ст.125 КК України, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , де у той час знаходилися також його малолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , малолітні падчерки: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпочав сварку з останньою з приводу того, що місцевими жителями обговорюється виховання ОСОБА_11 у його сім`ї.

Будучи розлюченим поведінкою ОСОБА_11 , яка намагалася уникнути конфлікту, особа, стосовно якої у кримінальному провадженні № 0000572 до суду скеровано обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст.115, ч.1 ст.125 КК України, у приміщенні жилої кімнати будинку, знаючи достовірно про те, що вона є малолітньою, незважаючи на її безпорадний стан, зумовлений малолітнім віком, вжиття нею заходів для самозахисту, використовуючи явну перевагу в силі, з особливою жорстокістю, завдаючи особливих фізичних страждань, упродовж тривалого часу у невстановленій органом досудового розслідування послідовності руками, затиснутими у кулак, ногами у взутті та уламком дерев`яної ніжки столу наносив численні удари у різні частини тіла ОСОБА_11 , у тому числі у життєво важливі органи, а саме, в область голови та грудної клітки, заподіявши їй не менше 75 ударів, які призвели до численних тілесних ушкоджень, у тому числі - тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент їх спричинення, у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, а саме, забою нижньої долі лівої легені, забою речовини головного мозку, з вираженим малокрів`ям внутрішніх органів, які є прижиттєвими та за давністю виникнення вкладаються у час події, що мала місце 02.10.2021.

У цей час ОСОБА_4 , яка відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, зобов`язана піклуватися про здоров`я своєї дитини, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме, у будинку АДРЕСА_2 , поряд з особою, стосовно якої у кримінальному провадженні № 0000572 до суду скеровано обвинувальний акт про обвинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст.115, ч.1 ст.125 КК України, усвідомлюючи, що її донька ОСОБА_11 перебуває у небезпечному для життя стані унаслідок отриманих травм і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через її малолітство, а також унаслідок безпорадного стану, зумовленого заподіянням їй численних тілесних ушкоджень та погіршенням у зв`язку з цим стану її фізичного здоров`я, за наявних численних ран, саден та синців на тілі останньої, нехтуючи моральними та правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, та маючи реальну можливість надати ОСОБА_11 допомогу - не вжила можливих заходів для надання їй необхідної медичної допомоги, зокрема, до найближчого лікувального закладу її не доставила, бригаду екстреної медичної допомоги не викликала, про такий стан дитини жодній сторонній особі, органам влади чи правоохоронним органам не повідомила, не вжила інших заходів до збереження життя і здоров`я своєї малолітньої доньки ОСОБА_11 та завідомо залишила її без допомоги.

Унаслідок залишення ОСОБА_4 її малолітньої доньки ОСОБА_11 у небезпеці - на ранок 03.10.2021, приблизно о 04.40 годині, вона була виявлена мертвою у своєму ліжку.

У разі надання своєчасної кваліфікованої медичної допомоги можна було запобігти смерті ОСОБА_11 .

Двадцять другого квітня 2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України., а саме в завідомо неправдивому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть особи.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні нею інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення,. обґрунтовується доказами доданими до клопотання.
Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є
вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Злочин в якому підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, за яким підозрюваній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що може спонукати підозрювану ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, доказів офіційного працевлаштування підозрюваної стороною захисту не надано. Про можливість втечі може свідчити і оголошений на території України воєнний стан, та супроводжуючі фактори: нестабільна робота та організація діяльності окремих державних структур, установ, населених пукнтів, бойові дії, що можуть сприяти підозрюваній в її переховуванні від суду.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваної на волі, не виключає ймовірність того, що вона не будучи обмеженою у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого остання підозрюється може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Однак, на переконання слідчого судді, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним у судовому засіданні ризикам, а тому слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваної апобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, а також покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з 22.00 вечора до 06.00 год. ранку на строк до 21 червня 2022 року включно, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора
або суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 02 травня 2022 року 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1