Справа № 299/1283/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в режимі відеоконференції кримінальне провадження 11-кп/4806/291/21, за апеляційними скаргами першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 та захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021.
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий, засуджений:
- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 03 (три) роки;
- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавленні волі на строк 04 (чотири)роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2020 - 01 (один) рік позбавлення волі та остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: електричну дриль марки «EURO CRAFT 650 W», чорно-зеленого кольору, вартістю 329 грн. 40 коп. та електричну дриль марки «DWT, ABS - 10,8 ВLі», чорно-зеленого кольору вартістю 498 грн., які передані на зберігання ОСОБА_10 передано ОСОБА_10 , як законному власнику; мобільний телефон марки «Nokia ta-1174», синього кольору вартістю 359 грн. 40 коп., який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 залишено ОСОБА_11 , як законному власнику.
Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

-2-

26.03.2020 близько 03 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з метою скоєння крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, впевнившись у тому, що його дії непомітні для оточуючих та інших осіб, які б могли викрити його протиправні дії, шляхом вільного доступу, проник в середину підсобного приміщення котельні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , звідки таємно, повторно, викрав електричну дриль марки «EURO CRAFT 650 W», чорно - зеленого кольору вартістю 329 грн. 40 коп. та електричну дриль марки «DWT, ABS - 10,8 ВLі», чорно - зеленого кольору вартістю 498 грн., що належать на правах приватної власності ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 827 грн. 40 коп.
05.05.2020 близько 16 год.ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, впевнившись у тому, що його дії непомітні для потерпілого ОСОБА_11 та інших осіб, які б могли викрити його протиправні дії, таємно, повторно викрав з поверхні дерев`яної лавки мобільний телефон марки «Nokia ta-1174», синього кольору вартістю359 грн. 40 коп., що належить на праві приватної власності ОСОБА_11 , завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі, перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_6 , кваліфікацію його діянь та міру призначеного покарання, зазначає про незаконність вироку суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що епізоди викрадення майна потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинені ОСОБА_6 26.03.2020 та 05.05.2020, тобто до постановлення попереднього вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2020, у зв`язку з чим при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції повинен був керуватись ч.4 ст.70 КК України, а не ст.71 цього Кодексу. Просить вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021 щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінити. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021 покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки, частково приєднати частину невідбутого за вироком Виноградівського районного суду від 16.06.2020 покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік та остаточно до відбування ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років. В іншій частині вирок суду від 13.05.2021 залишити без змін. Просить дослідити характеризуючі дані про особу обвинуваченого.
В апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність винуватості ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікацію його діянь, просить вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що постановлений щодо ОСОБА_6 вирок суду першої інстанції є незаконним та несправедливим, оскільки не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, є надмірно суворим. При призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції належно не враховано визнання останнім вини, щире каяття, позицію потерпілих про відсутність будь-яких претензій до нього. Також, на його думку, судом першої інстанції

-3-

при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, невірно застосовано принцип складання покарань, замість поглинення одного покарання іншим, що в свою чергу також вплинуло на досить висок міру покарання.

Окрім того, судом безпідставно не зараховано ОСОБА_6 відбуту частину покарання з 20.08.2020 по 13.05.2021 з огляду на те, що суд неправильно визначив строк відбування покарання з часу набрання вироком законної сили.

Судове провадження розглядається за відсутності потерпілих, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили апеляційну скаргу прокурора, доводи прокурора на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч.3 ст.349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч.1 ст.91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.
-4-
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч.3 ст.349 КПК України, застосована бути не може.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 вищевказаних вимог кримінального процесуального Закону та Конвенції дотримався.
Як вбачається з вироку суду та журналу судового засідання від 16.04.2021, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у зв`язку з чим, враховуючи думку учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних, що узгоджується з вимогами ч.3 ст.349 КПК України.
Також суд належним чином роз`яснив сторонам, що вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються, та з`ясував, що усі учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції, що підтверджується змістом журналу судового засідання від 16.04.2021 та інформацією, зафіксованою на технічному носієві інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції правомірно було прийнято рішення щодо проведення судового розгляду у спрощеному порядку за нормами ч.3 ст.349 КПК України, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника щодо надмірної суворості вироку суду першої інстанції та наявності підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції частини статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 цієї постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК) , а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

-5-

Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах санкції ч.ч.2,3 ст.185 цього Кодексу, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявністю обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, даних, що характеризують особу обвинуваченого і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував характер вчинених кримінальних правопорушень, їх тяжкість, суспільну небезпечність, взяв до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується негативно, раніше судимий та обгрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій статтей за якими кваліфіковано його дії, із застосуванням положень ст.70 КК України та дійшов вірного висновку про те, що виправлення й перевиховання ОСОБА_6 повинно проходити в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Таким чином, покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, з врахуванням тяжкості вчинених діянь, їх характеру, його ступеня суспільної небезпечності, наявності пом`якшуючих покарання обставин, - щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень. Призначене покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає вимогам закону і є справедливим.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для застосування більш м`якого покарання через неврахування пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, апеляційний суд відхиляє, оскільки при призначенні ОСОБА_6 покарання такі обставини враховані судом при призначенні покарання і колегією суддів не встановлено порушень вимог ст.ст.50,65 КК України.

Відповідно до положень п.п.1 п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у змісті вироку суду у резолютивній зазначається, зокрема, покарання, призначене за обвинувачення, що визнане судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Питання про призначення покарання за сукупністю злочинів виникає у тих випадках, коли злочинна діяльність особи проявляється у вчиненні одного або декількох діянь, які кваліфікуються за двома або більше кримінально-правовими нормами Особливої частини КК, до засудження за будь-який з них.
За змістом пунктів 1 та 2 частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а й відповідно до положень загальної частини цього Кодексу.
Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК України, застосовуються у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Ці приписи є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Однак, при ухваленні вироку відносно ОСОБА_6 , судом першої інстанції зазначене не було враховано, що потягло за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, про що слушно зазначено в апеляційній скарзі прокурора.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2020, ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки 06 (шість) місяців та на підставі ч.ч.1,4 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком від 06.12.2019, і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 06 (шість) місяців.
Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_6 вчинив два епізоди злочинної діяльності з викраденням чужого майна потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мали місце 26.03.2020 та 05.05.2020, тобто до ухвалення вищевказаного вироку від 16.06.2020.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд при призначенні ОСОБА_6 покарання, не повинен був застосовувати положення ст.71 КК України, що вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим, вирок в цій частині підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у разі, якщо його зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Так, за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2020 ОСОБА_6 призначено покарання за ч.2 ст.85 КК України у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки 06 (шість) місяців та на підставі ч.ч.1,4 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2019 і призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 06 (шість) місяців.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021 стосовно ОСОБА_6 підлягає зміні в частині призначення остаточного покарання, тому обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно визначити остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2020.
Разом з тим, враховуючи, що вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.02.2020 скеровано до виконання, про що свідчить наявне в матеріалах кримінального провадження повідомлення про вступ вироку законну силу, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування в строк остаточного покарання, частково відбуте покарання за вироком від 16.06.2020.
Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначення покарання.

На підставі наведеного апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404,405,407,408,409,419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

-7-

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021 відносно ОСОБА_12 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки; за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.06.2020 01(один) рік позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років, зарахувавши у строк остаточного покарання, частково відбуте покарання за вироком від 16.06.2020.
Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ст.71 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 .
В решті вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: