Ухвала

Іменем України

21 липня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-1452 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2022 року відносно ОСОБА_4 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Начальник Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 30 квітня 2021 року постановив видати до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 35, ч. 3 ст. 159.4 КК Російської Федерації.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 2 вересня 2021 року залишено без задоволення скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на вищезазначену постанову.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 і скасовано постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва від 30 квітня 2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_6 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року.
Прокурор звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2022 року через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування судом норм міжнародних договорів і КПК України.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Правовий висновок щодо застосування приписів ч. 1 ст. 459 КПК України викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року (справа № 522/14170/17, провадження № 51-1836 кмо19).
Згідно зазначеного висновку, положення ч. 1 ст. 459 КПК України слід розуміти як такі, що передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством не передбачений.
Положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року, якою скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 2 вересня 2021 року та постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва від 30 квітня 2021 року про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 .
Тобто, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду, яка була постановлена за результатом розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді.
Так, відмовляючи у відкритті провадження, суддя апеляційної інстанції посилався на те, що вказана ухвала апеляційного суду не є рішенням, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді апеляційної інстанції, а тому вона не може бути предметом перегляду в порядку передбаченої Главою 34 КПК процедури (за нововиявленими чи виключними обставинами).
Крім того, перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, прокурор зазначає, що екстрадиційна перевірка являю собою тривалий процес з прийняття рішень прокурором та слідчим суддею, в тому числі остаточного рішення про видачу особи.
Суд нагадує, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Пунктом 10 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Тобто кримінальне провадження починається із стадії досудового розслідування, яка в свою чергу можлива з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Інші процесуальні дії можливі лише у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Екстрадиція (видача затриманої особи) форма міжнародної співпраці держав в боротьбі зі злочинністю. Полягає в арешті і передачі однією державою іншій (за запитом) особи, що підозрюється або обвинувачується в скоєнні злочину, або ж засудженого злочинця.
Дії та рішення пов`язані із екстрадицією визначені Главою 44 «Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)»
Таким чином не слід ототожнювати кримінальне провадження , яке є наслідком вчинення злочину на території України та екстрадицію , яка пов`язана із вчиненням злочину на території іншої держави.
Таким чином, ухвала Київського апеляційного суду від 30 квітня 2022 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою, з якою погоджується і колегія суддів касаційного суду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
За таких обставин, відмовивши у відкритті провадження за заявою прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Київського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року, суддя діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 квітня 2022 року відносно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3