КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-сс/824/2876/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , із змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцям. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 12 серпня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначено заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень.
У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_6 , такі обов`язки:
1. не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
2. повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;
3. прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;
4. здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді обов`язків в межах строку досудового розслідування.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги, захисником ОСОБА_7 , також подано зміни до апеляційної скарги.
Підозрюваний ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та визначити йому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 52 000 гривень, згідно вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. А також визнати порушення права на захист та інтересів судом відносно нього, яке передбачене в ст. ст. 55, 28 Конституції України ч. 1 ст. 6, ст. 3 Конвенції ч. 1 ст. 8 Верховенство права та практики Європейського суду з прав людини.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі із змінами просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою визначити заставу в розмірі в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в розмірі 52 000 гривень з покладанням на підозрюваного обов`язків:
- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , зазначає, що оскаржувана ухвала належним чином не вмотивована, не в повній мірі відповідає вимогам чинного КПК України, прийнята з порушенням права на захист, а тому відповідно є не об`єктивною.
Апелянти вказують на те, що жодного посилання на докази, які обґрунтовують ризики, наявність нових ризиків та обставин, які перешкоджають завершенню розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, судом в оскаржуваній ухвалі не зазначено.
Крім того апелянт зазначає, що суд не послався на жоден виключний випадок при визначенні застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та помилково визначив таку межу застави, не вірно співставив з існуючими ризиками, даними щодо завдання майнової шкоди та даними про особу підозрюваного.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 постійно проживає за однією адресою ( АДРЕСА_2 ), має значний трудовий стаж, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хвору мати-пенсіонерку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має діагноз розсіяний склероз. Тобто підозрюваний має міцні та сталі соціальні зв`язки, роботу, хоч і не офіційну, дітей, матір, які потребують його допомоги, підтримки та піклування. А знаходження ОСОБА_6 під вартою, вкрай негативно відображається на психологічному стані його матері.
Підозрюваний ОСОБА_6 на обґрунтування вимог апеляційної скарги також посилається на порушення його права на захист, відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційних скарг, із змінами та доповненнями, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, з змінами та доповненнями та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах, з змінами та доповненнями доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги, з змінами та доповненням не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
12.05.2022 о 15 год. 49 хв. ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
13.05.2022 о 20 год. 10 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.
14.05.2022 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 12.07.2022 включно, із визначенням застави у розмірі 496 200 грн.
06.07.2022 керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 12.08.2022 включно.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , діючи спільно із невідомою особою за попередньою змовою, в період часу з січня 2022 року по травень 2022 року, вчинили ряд корисливих злочинів, направлених на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.
Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення підтверджуються долученими до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_15 від 06.05.2022 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 12.05.2022 р.; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_16 від 12.05.2022 р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 12.05.2022 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2022 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.05.2022 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за ознаками голосу та мовлення в умовах перебування учасників в одному приміщенні від 13.05.2022 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за ознаками голосу та мовлення в умовах перебування учасників в одному приміщенні від 13.05.2022 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 06.05.2022 р.; протоколом обшуку від 12.05.2022 р.; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 13.05.2022 р., та іншими матеріалами долученими до клопотання., та іншими матеріалами долученими до клопотання.
Також сторона обвинувачення послалась на те, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
07.07.2022 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 12 серпня 2022 року, в межах строку досудового розслідування. Визначено заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень. На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави покладено на ОСОБА_6 , обов`язки, які визначені даною ухвалою.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведено та вони не зменшились, що виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою
Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 ,а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 , органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, доведення прокурором в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такого ступеню, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та які дають підстави слідчому судді продовжити застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважав необхідним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Тому з урахуванням того, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Продовживши строк тримання підозрюваному ОСОБА_6 , під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень. З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 , саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45).
Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи підозрюваного та його захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Посилання апелянтів на те, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 порушено його право на захист не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається із журналу судового засідання від 07.07.2022 року /а.с. 134-135/ ОСОБА_6 повідомив, що у нього є захисник за договором ОСОБА_7 , судовий розгляд було відкладено для виклику зазначеного захисника. Після спроб секретаря судового засідання зв`язатися з даним захисником, як вбачається із журналу судового засідання від 07.07.2022 року /а.с. 136-137/ судовий розгляд продовжено, за участю захисника ОСОБА_10 , яка представляла інтереси підозрюваного ОСОБА_6 за дорученням із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві, підозрюваний не заперечував щодо продовження розгляду вказаного клопотання за участю захисника ОСОБА_10 .
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, з змінами та доповненнями колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданих апеляційних скарг, із змінами та доповненнями без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , із змінами та доповненнями захисника ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4