Справа № 182/1784/22
Провадження № 1-кс/0182/430/2022
У Х В А Л А
Іменем України

05.05.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополь клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2022 року до ЄРДР за №0000138, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харцизьк, Донецької області, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України ,-
за участю:
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2022 року до ЄРДР за №0000138, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_5 13.02.2022 року, приблизно о 20:00 годині, перебував біля магазину «Чарочка» по вул. Світла в м. Нікополь, де в ході розмови зі своєю знайомою односельчанкою ОСОБА_6 , в нього виник умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою для особистих потреб.
А саме, ОСОБА_5 вирішив взяти у ОСОБА_6 , її мобільний телефон, під приводом здійснити телефонний дзвінок та зловживаючи її довірою, заволодіти ним, не повернувши телефон власниці.
Так, в той же день і в той же час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, незаконне заволодіння чужим майном, знаходячись біля магазину «Чарочка» по вул. Світла в м. Нікополь, попросив у потерпілої ОСОБА_6 її мобільний телефон, під приводом здійснити телефонний дзвінок, на що ОСОБА_6 добровільно дала йому свій особистий мобільний телефон марки SAMSUNG GALAXY A22 128 GB.
Після чого, ОСОБА_5 , знаходячись у тому самому місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, не маючи наміру повертати мобільний телефон, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, повторно, зробив вигляд, що збирається розмовляти по телефону, дочекався, коли потерпіла ОСОБА_6 відволічеться та за його діями ніхто не спостерігає, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , пішов з того місця викравши мобільний телефон SAMSUNG GALAXY A22 128 GB, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №63 від 16.02.2022 року становить 4292 грн. 75 коп., завдавши матеріального збитку ОСОБА_6 на вище вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а саме документально шляхом проведення слідчих дій зафіксовано злочинні дії ОСОБА_5 щодо заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дії ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допиту потерпілого; допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:
?переховуватися від суду;
?незаконно впливати на потерпілого;
?вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, обвинувачується, а саме:
1.наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню нових злочинів пов`язаних з викраденням чужого майна, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;
2.у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі до 3-ох років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;
3.у ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має;
4. ОСОБА_5 законних джерел доходів не має
5. ОСОБА_5 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ознаками ст.186 ч.1 КК України в рамках кримінального провадження №0000858, котре 21.02.2022 року було направлено до Нікопольського міськрайонного суду з обвинувальним актом.
Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як, особисте зобов`язання, особиста порука та застава не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту для ОСОБА_5 строком на два місяці.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування цього запобіжного заходу.
Підозрюваний, проти обставин, викладених в клопотанні слідчого, не заперечував.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт. Він полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України).
Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що останній має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.
Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності. Свою вину ОСОБА_5 також визнав у ході розгляду клопотання.
Враховуючи особу обвинуваченого, який на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не судимий, слідчий суддя вважає, що існують обгрунтовані ризики того, що обвинуваченому, якому відомі адреси проживання свідків та потерпілої, так знайомий з ними, може чинити на них тиск з метою зміни ними своїх показана, а також переховуватись від суду.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
Суд вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави для обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_5 хоча й раніше не судимий, однак стосовно останнього на даний в час в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження 0000858, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, за місцем його фактичного мешкання.
Відповідно до п. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
З огляду на вищеназвані обставини, слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.
Керуючись статтями 132,176-179, 181,194,206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 15.02.2022 року до ЄРДР за №0000138, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому в період часу з 19-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1.прибувати до слідчого, прокурора та Нікопольського міськрайонного суду за першою їх вимогою;
2.в період часу з 19-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 05.07.2022 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1