Провадження 1-кс-406/22
ухвала
Іменем України

12 липня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про відвід судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002255 від 09 червня 2021 року за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146 , ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до суду з заявою про відвід головуючого у провадженні судді Обухівського районного суду ОСОБА_6 . Свою заяву захисник мотивував тим, що головуючий у справі діє сумнівно та упереджено. Обґрунтовує захисник свої твердження тим, що суддя ОСОБА_6 22 березня та 18 травня 2022 року розглядав клопотання сторони обвинувачення про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку запобіжного заходів у вигляді тримання під вартою, однак належним чином не повідомив про це сторону захисту. При цьому головуючий розглядав вказані клопотання без захисника, порушивши вимоги ст. 52 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь захисника у провадженні щодо осіб, які вчинили особливо тяжкий злочин і не володіють державною мовою. Одночасно головуючий не викликав у судові засідання перекладача та не здійснив доставку обвинувачених у приміщення суду. Крім того, на переконання захисника, головуючий затягує розгляд провадження, не призначаючи судові засідання, а лише розглядаючи клопотання щодо запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_3 , який належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду заявленого ним відводу у судове засідання не з`явився.

Суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився у зв`язку із службовою зайнятістю.

Інші учасники, які повідомлялись належним чином, в судове засідання також не з`явились.

Вивчивши заяву про відвід, а також матеріали судової справи (унікальний № 761/31532/21, провадження 1-кп-110/22), у межах якої було заявлено відвід, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з частинами 1 і 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Заява захисника ОСОБА_3 про відвід не містить посилання на обставини, передбачені пунктами 1-3, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, які виключають участь судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При цьому захисник стверджує, що суддя у цьому провадженні діє сумнівно та упереджено, тобто фактично стверджує, що суддя ОСОБА_6 підлягає відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», передбачені пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Вирішення питання безсторонності судді неодноразово було предметом розгляду Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого застосовується відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України.

У п. п. 49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, заява №33949/02) зазначено, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Аналогічне зазначено і п. 104 рішення ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року від 9 січня 2013 року (заява № 21722/11).

Тобто, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Захисник вважає, що суддя ОСОБА_6 безпідставно тривалий час по суті не розглядає провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а здійснює лише розгляд клопотань про продовження строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Однак ця обставина є припущенням захисника та не може бути достатньою підставою для висновку, що суддя буде проявляти упередженість або необ`єктивність при розгляді провадження.

Також доказами упередженості судді, на переконання захисника, є ті обставини, що в умовах воєнного стану розгляд двох клопотань сторони обвинувачення про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відбулося без захисника, обвинувачених і перекладача.

За статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 7 статті 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Також, за частиною 1 статті 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків слідчий суддя керується загальними нормами, які регулюють застосування певного запобіжного заходу, з урахуванням наявних додаткових відомостей.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введений воєнний стан із 05.30 24 лютого 2022року строком на 30 діб. Указом Президента 14 березня 2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (затвердженого Законом України № 2119-IX від 15 березня 2022 року) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до статті 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Верховний Суд листом від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» забезпечив суди й органи досудового розслідування необхідною методично-інформаційною допомогою з метою забезпечення стабільного функціонування системи кримінальної юстиції на час відсічі збройної агресії і належного реагування на випадки вчинення кримінально караних діянь у цих умовах.

В пункті 7 цього листа зазначено, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.

Суддя ОСОБА_6 , розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу, належним чином мотивував, чому він проводить судове засідання за відсутності обвинувачених, що в умовах воєнного стану та частих повідомлень про повітряну тривогу було зумовлено існуванням об`єктивної загрози життю та здоров`ю учасників кримінального провадження як під час пересування по місту Києву, Київській області так і під час перебування в кімнатах призначених для відео конференції зв`язку.

З огляду на наведене, розгляд клопотань прокурора про продовження строку запобіжних заходів без участі обвинувачених об`єктивно обумовлений обставинами воєнного стану в Україні, які жодним чином не залежать від судді, а тому не свідчать про його упередженість.

Так як обвинувачені були відсутні у судових засіданнях 23 березня та 18 травня 2022 року, то відповідно участь перекладача в цих засіданнях була не обов`язкова.

Щодо повідомлення захисника про розгляд клопотань про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу слід зазначити наступне.

Матеріали провадження містить повідомлення захисника про місце, дату та час проведення судових засідань, однак він не з`являвся в судові засідання і матеріали провадження не містять доказів поважності причин неявки захисника.

У заяві про відвід захисником не наведено жодних фактів, які би доводили, що суддя ОСОБА_6 особисто зацікавлений у ході справи, не зазначено будь-яких їх прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Не встановлено таких обставин і судом при розгляді заяви.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття захисника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями головуючого у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру не є підставою відводу.

Отже, судом не встановлено обставин, які можуть викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження.

У зв`язку з цим подана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75,76,80,81,369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про відвід судді Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0002255 від 09 червня 2021 року за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.146, ч.4 ст.187 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1