Справа №523/1888/22
Провадження №1-кп/523/1093/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2022 м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шахтарськ Донецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого, а саме:
- 22.07.1998 Саксаганським районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.140 КК України (в ред.1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, 6 місяців;
- 19.01.2000 Саксаганським районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.140 КК України, до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.3 ст.42 КК України (в ред.1960 року) частину приєднано по вироку від 04.10.1999;
- 29.04.2004 Саксаганським районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано не відбутий термін до вироку від 19.01.2000;
- 12.05.2009 Жовтневим районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 та ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України частину не відбутого покарання приєднано до вироку Саксаганським районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.04.2004;
- 30.09.2013 Саксаганським районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 26.07.2016 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області, за ч.2 та ч.3 ст.185, ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 22.02.2017 Саксаганським районним судом Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 2 ст.190, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 26.09.2017 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 18.01.2021 Суворовський районним судом м. Одеси, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Прокурором подано клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: 1) переховування обвинуваченого від суду; 2) вчинення обвинувачений інших кримінальних правопорушень.
Крім того прокурор просив визначити заставу у розмірі передбачений ст.182 КПК України.
Обвинувачений та захисник заперечували проти клопотання прокурора, адже вважали ризики не доведеними, і те, що інший запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, забезпечить належне виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
Обвинувачений пояснив, що він не переховувався від суду, перебував на стаціонарному лікуванні з березня 2022 року з діагнозом переламом ноги, і також йому провадили операцію по видаленню гангрени. Він пересувається на інвалідному візку, має низку хворіб які дуже негативно впливають на його стан здоров`я, і з зазначеними хворобами він фізично не може перебувати в слідчому ізоляторі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи з приводу запобіжного заходу, суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.
24.05.2022 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , адже останній переховувався від суду.
16.06.2022 був затриманий на підставі вказано ухвали.
Як пояснив у судовому засіданні дільничний інспектор ОСОБА_6 , ОСОБА_4 дійсно перебуває в лікарні за адресою: АДРЕСА_3 . Саме звідтіля ОСОБА_4 був доставлений до суду. Сам ОСОБА_4 пересуватися не може, адже пересувається на інвалідному візку і за допомогою сторонніх осіб. ІВС не прийняло за станом здоров`я ОСОБА_4 для утримання як затриманої особи.
Згідно довідко з лікарні від 16.06.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на лікуванні з діагнозом :перелам…… ноги.
Доказів на спростування інформації про перебування ОСОБА_4 у лікарні з березня 2022 року прокурором не надано, тому вказаний факт приймається судом як встановлений.
Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відноситься до категорії не тяжкого, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Також суд вважає наявним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже інкримінований злочин, за версією слідства, він вчинив у період не погашеної судимості за аналогічні злочини.
На переконання суду прокурором не надано доказів та недостатньо обґрунтувано, те, що більш м`який запобіжний заходів, зокрема домашній арешт, не забезпечить уникнення ризику встановленого судом, адже при такому запобіжному заході органи поліції зможуть контролювати дії підозрюваного, хоча би і кожного дня. З приводу переховування від суду, судом зазначається, що факт перебування обвинуваченого у лікарні не спростовано, тому стверджувати про переховування від суду, не має жодних правових підстав.
З огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, суд вважає, що до обвинуваченого потрібно застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Розглядаючи можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачений безробітний, не має постійного джерела доходу, раніше судимий. Разом з тим є громадянином України, має місце проживання на території м. Одеси, що свідчить про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків. Також судом враховується стан здоров`я обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26, 314-316, 176-178,182,183,193,194,331, 369-372,376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Клопотання прокурора про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , 01.02.1981 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
2.Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, заборонивши останньому у період з 20 годин 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком часу перебування на стаціонарному лікуванні в медичних закладах.
3.Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 17.08.2022 року, наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;
- не спілкуватися зі свідками по справі.
4.Строк дії ухвали до 17.08.2022 року включно.
5.Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, а її виконання доручити ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.
6.На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
7.Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити начальнику ВП №3 ОРУП №1 для організації виконання ухвали.
8. Повний текст ухвали буде виготовлено на протязі 5-ти робочих днів.

Головуючий суддя : ОСОБА_1