У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2344/22

№ 1-і/183/112/22

21 вересня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000074 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тернова, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115,ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ст. 395 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

встановив :

прокурор Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, в якому просить продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 ст. 395 КК України,

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 13травня 2020 року близько 18 години 00 хвилин, більш точного часу встановити не виявилось можливим. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_3 під час конфлікту па ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виник умисел, спрямований на заподіяння йому тілесних ушкоджень. Для цього ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень відносно потерпілого, стоячи навпроти нього та тримаючи в правій руці заздалегідь заготовлений саморобний ніж, наніс ним один удар в область передньої поверхні променево-зап`ясного суглобу правої верхньої кінцівки. В подальшому ОСОБА_3 самостійно припинив свої протиправні дії.Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Також встановлено, що 29.10.2019 року з Хролівської виправної колонії № 140 умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 12 днів за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2019 відповідно до вимог ст. 81 КК України звільнився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та почав мешкатиза адресою: АДРЕСА_2 . Постановою Печенізького районного суду Харківської області від 30.01.2020 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та обмеження: заборонено покидати домоволодіння в період з 21-00 години вечора до 05-00 години наступного дня, крім часу пов`язаного з працею; заборонити виїзд за межи Печенізького району Харківської області з будь-якихпитань без відповідного дозволу Печенізького ВП Чугуївською ВПГУНП в Харківській області; заборонити знаходитись у ресторанах, кафе, барах, торгівельних об`єктах з метою розпивання спиртних напоїв,з`являтися на реєстрацію до Печенізького ВП Чугуївського ВПГУНП в Харківській області, щомісячно, кожну останню суботу місяця з 09-00 до 15-00 години.

01 лютого 2020 рокуДОПСППП Печенізького ВП Чугуївського ВПГУППвХарківській області майор поліції ОСОБА_7 особисто під підпис ознайомив та попередив про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду ОСОБА_3 за обраним ним місцем мешкання: АДРЕСА_2 .

19.10.2020 року ОСОБА_3 в невстановлений час, маючи умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив визначене постановою Печенізького районного суду Харківської обласні місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, що підтверджується в ході перевірки 19.10.2020 року о 23:15 працівниками поліції Печенізького ВП Чугуївського ВПГУНП в Харківській області.

Далі 27.10.2020 року в невстановлений час, маючи умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбаченого його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх наслання, самовільно залишив визначене постановою Печенізького районного суду Харківської області місце проживання з метоюухилення від адміністративного нагляду, тим самим порушив встановлені відносно нього правила адміністративного нагляду, що підтверджується в ході перевірки 27.10.2020 року о 21:10 працівниками поліції Печенізького ВП Чугуївського ВПГУНП в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненнікримінального правопорушення (кримінального проступку) передбаченого ст. 395 КК України, а саме в порушенні правил адміністративного нагляду, тобто самовільному залишені особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Також встановлено, що в період часу з 01.11.2020 року по 02.11.2020 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольногосп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, що виникли на підставі ревнощів та обопільних особистих образ, виник злочинний умисел, спрямований па умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 02.11.2020 року, сховався на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де очікував коли ОСОБА_8 буде проходити повз нього, повертаючись додому до своєї матері ОСОБА_9 02 листопада 2020 року в період часу з 02 год. 00 хв. по 03 год. 00 хв., ОСОБА_3 , дочекавшись, коли ОСОБА_8 проходила повз вищезазначеного домоволодіння, де він ховався, вибіг їй на зустріч, після чого ставлячи за мету умисне позбавлення життя. ОСОБА_3 схопивши однією рукою за волосся, а іншою за ліву руку затягнув ОСОБА_8 в прибудову до будинку, що знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, розуміючи, ставлячи за мету умисне позбавлення життя, в мотивів особистих неприязних відносин, кинув па землю ОСОБА_8 , після чого дістав зі свого рукава ніж і, тримаючи його в правій руці, наніс не менше 14 ударів руків`ям ножа їй в різні частини голови. В подальшому, знявши з ОСОБА_8 шубу та кофту з футболкою, наніс на кожній руці окремо по 3 надрізи на зовнішній частині кісті руки. Потім ОСОБА_3 приставивши до горла ОСОБА_8 ніж, пояснивши, що збирається відрізати їйголову, після чого остання почала хапатись руками за лезо ножа з метоюуникнення нанесення їй порізів в область життєво важливих органів.Але в подальшому ОСОБА_3 свій злочинний умисел до кінця не довів оскільки з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тому що ОСОБА_8 вдалося вирватись від ОСОБА_3 та втекти з місця вчинення злочину.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження з короткочасних розладом здоров`я.

ОСОБА_3 обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме у незакінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, як раніше вчинила умисне вбивство.

Крім того, встановлено, що 01.05.2020 року в першій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не в`явилося можливим, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане проникненням у житло, прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , переліз через повалений дерев`яний паркан домоволодіння, підійшов до дверей будинку та за допомогою металевого лому зламав навісний замок вхідних дверей.

Продовжуючи реалізацію свою злочинного умисне, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_3 через вхідні двері проник до приміщення будинку за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав наступне майно: оприскувач марки «Туман ОП-202» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2374/20 від 03.06.2020 року вартістю 151.46 грн., килим червоного кольору з візерунками, розмірами 1,0 х 2.0 м. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2374/20 від 03.06.2020 року вартістю 667,79 грн.; ручну м`ясорубку марки «МС-ГОСТ 4025» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2374/20 від 03.06.2020 року вартістю 211,50 грн.: електричну плиту марки «Лемира» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2374/20 від 03.06.2020 року вартістю 436,05 грн.,; електричний насос марки «Струмок» згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2374/20 від 03.06.2020 вартість 328,08 грн.; каструлі та тарілки з алюмінію вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1 від 22.07.2020 року встановити не виявилось можливим; диван розміром їх 1,5x1 м. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1 від 22.07.2020 вартістю 450 гри; газовий балон обсягом 50 літрів згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1 від 22.07.2020 вартістю 350,00 грн.Після цього ОСОБА_3 , обернувши викраде майно на свою користь, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на загальну суму 2594,88 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Також встановлено, що в період часу з 10.05.2020 по 14.05.2020 в першій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не в`явилось можливим, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . переліз через дерев`яний паркан домоволодіння, підійшов до будинку та зняв скло з вікна.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_3 через отвір у вікні проник до приміщення будинку за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав наступне майно: два телевізійних тюнера із зарядними пристроями марки «OSAT» моделі «ST021D160301742» та моделі «ST02HD160301747» відповідно згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2372/20 від 03.06.2020 вартістю 255 грн. кожний, 2-х жильний відрізок електричного дроту довжиною 6 м. вартістю 31,19 грн.; 2-х жильний відрізок електричного дроту довжиною 10 м. вартістю 117,28 грн., праску чорного кольору марки «УТ 1000-1,2.220 ГОСТ 307-81» вартістю 126 грн.; праску чорного кольору марки «РСТ-АЯ46» вартістю 101,25 грн., будівельну рулетку довжиною 5 метрів марки «ТОРЕХ» вартістю 97,06 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду па загальну суму 982,88 гри.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, поєднане проникненням у житло, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 16.05.2020 року в денний час доби, ОСОБА_3 маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужою майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, прийшов до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , переліз через дерев`яний паркан домоволодіння, підійшов до будинку та розбив скло у вікні.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_3 через отвір у вікні проник до приміщення будинку за вищевказаною адресою, де виявив одним диван без маркування, вітчизняного виробництва, червоного кольору; один холодильник вітчизняного виробництва, білого кольору; один кухонний стіл білого кольору та один комод вітчизняного виробництва, коричневого кольору, якими вирішив заволодіти.

Надалі впевнившись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_3 виволік вищевказані речі на подвір`я, бажаючи довести злочинний умисел до кінця, діючи з метою незаконною збагачення, з корисливих мотивів, за допомогою візка вивіз з вищевказаної території: диван без маркування, вітчизняного виробництва, червоного кольору, вартістю 461грн., холодильник вітчизняною виробництва, білого кольору, вартістю 300грн.; кухонний стіл білого кольору, вартістю300грн; комодвітчизняного виробництва, коричневого кольору, вартістю 350 грн., заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1911 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, то виразились у димному викраденні чужого майна, вчинене повторно, поєднане в проникненням у житло, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Також встановлено, що 09.09.2020 року близько об 11 год. 40 хв. (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 проходив по вул. Незалежності в смт. Печеніги, де зупинився біля заднього входу до школи, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , після чого побачив велосипед моделі «HARMOND», який належить ОСОБА_13 . Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені потерпілим або сторонніми особами. ОСОБА_3 таємно викрав велосипед моделі «HARMOND», який знаходився біля заднього входу до школи за вищевказаною адресою.Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 3171 грн.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_3 , вчинивкримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

УхвалоюХарківськогоапеляційногосудувід2січня 2021 року вказане кримінальне провадження передано до Балаклійського районного суду для розгляду по суті.

25 серпня 2020 року обвинувальний актукримінальному провадженні №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч. 3 ст. 185 КК України спрямовано до суду для розгляду по суті.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 березня 2021 року вказане кримінальне провадження передано до Балаклійського районного суду для розгляду по суті.

21 жовтня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України спрямовано до суду для розгляду по суті.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22.03.2021 року вказане кримінальне провадження передано до Балаклійського районного суду для розгляду по суті.

В подальшому вказані обвинувальні акти 17 травня 2021 року об`єднано Балаклійським районним судом Харківської області в одне провадження.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 11/0/0-22 від 18.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 05.11.2020 року щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 31.01.2022 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 01 квітня 2022 року.

На підставі ч.6 ст.615 КПК України обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, а саме до 01.06.2022 року.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 липня 2022 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 вересня 2022 року.

Прокурор вважає, що є достатньо підстав вважати обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ст. 395, ч. 3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтованими, вчиненні ним 2 кримінальних проступки, 1 нетяжкого злочину, 3 тяжких злочини, а також 1 особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.
Прокурор вказує на те, що необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_3 , пов`язана з тим, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового слідства, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися та продовжують існувати, про що відповідно положень ст. 178 КПК України свідчать такі обставини: ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбаченихч. 2 ст. 125, ст. 395, ч. 3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Один зі злочинів у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, у разі визнання винуватим передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, що може спонукати його до переховування від суду;
Крім того, прокурор вказує у заявленому клопотанні, про наявність ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 відомо про місце фактичного мешкання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, майже всі вони мешкають в одному невеликому населеному пункті з обвинуваченим.

Про наявність ризику продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , оскільки свій злочинний умисел у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п, 13 ч. 2 ст. 115 КК України обвинувачений до кінця не довів, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи (п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України), та на даний час обвинувачується у вчиненні цілої низки кримінальних проступків та злочинів різної тяжкості.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на положення ст. 177, 178, 183 КПК України вказував на наявність права на звернення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу та на наявність підстав для задоволення клопотання. Також, вказав, що все підтверджено.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 зазначила, що заперечує проти клопотання, ризикипрокурором не доведені, а тому змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Справа у Балаклійському суді була, відомостей далі не має.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання не доставлений; інтернет зв`язок, для проведення відеоконференції за допомогою системи EasyCon, або за допомогою інших засобів з ДУ «Харківським слідчим ізолятором», де, зі слів прокурора, утримується обвинувачений, що розташоване у м. Харків, встановити неможливо.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює деякі особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, не охоплюючи всіх питань, які можуть виникати. Так, стаття 34 КПК України передбачає передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема під час режиму воєнного стану, проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій, Луганській, Харківській областях).
Згідно зі ст. 193 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу розглядається за участі прокурора, обвинуваченого та його захисника.
Однак, КПК України окремо не регулює питання розгляду такого клопотання в умовах, коли: в Україні введений воєнний стан; учасники кримінального провадження з причин воєнного стану не мають фактичної можливості дістатися до судової установи для участі у судовому засіданні, технічної можливості взяти в ньому участь в режимі відеоконференції або це може становити загрозу їх життю і здоров`ю.
Згідно ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом…Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, засада диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. А слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Всі ці правила закріплені паралельно з доступом до правосуддя, що розкривається через встановлені гарантії права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. На підставі статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
У даній справі судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі учасників провадження під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , але з об`єктивних причин, участь особи, щодо якої вирішується вказане питання забезпечити не вдалось.
З огляду на викладене, розгляд судом клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою в умовах воєнного стану за відсутності обвинуваченого, здійснюється на підставі загальних засад кримінального провадження і відповідає конституційному принципу верховенства права і на думку суду не призведе до обмежень прав і свобод людини і громадянина (обмеження яких згідно зі ст. 64 Конституції України заборонені навіть в умовах воєнного стану), а забезпечить оперативний і об`єктивний судовий контроль в умовах воєнного стану на виконання завдань кримінального провадження.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим.

Так у клопотанні прокурором зазначено, що ухвалою Харківського апеляційногосуду від 27 січня 2021 року кримінальні провадження відносно ОСОБА_3 передано до Балаклійського районного суду для розгляду по суті, де вони були об`єднані в одне провадження.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 11/0/0-22 від 18.03.2022 змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 05 листопада 2020 року щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжено.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 31січня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 01 квітня 2022 року.

На підставі ч.6 ст.615 КПК України обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, а саме до 01 червня 2022 року.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 липня 2022 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 вересня 2022 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є доведеними,
Вирішуючи клопотання прокурору про продовження обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні тривалий час перебуває під вартою.

Суд встановив, що кримінальне провадження можливо перебуває на стадії судового розгляду в Балаклійському районному суді Харківської області і до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано, та з клопотанням про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження прокурор до суду не звертався. Таким чином суд позбавлений законної можливості оцінити доведені у клопотанні обставини та дослідити обґрунтованість ризиків, на які посилається прокурор.Виходячи з викладеного, суд позбавлений можливості застосування і будь якого іншого запобіжного заходу, тому в задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.
Суд вважає, що прокурор не довів недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 судом встановлено, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відсутнє кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 і точних відомостей про його знаходження суд не має, то і встановити строк судового засідання або винесення вироку по справі не можливо, а значить певний і тривалий час ОСОБА_3 перебуваючи під вартою буде позбавлений свого права на швидкий, в межах розумного строку, та повний розгляд справи, що в своє чергу тягне порушення його права, як обвинуваченого.

Також суд вважає, що прокурор, у своїх обґрунтуваннях,щодо законності розгляду клопотання без судової справи, хибно посилається на лист Верховного Суду від 03.03.2022 р. «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за №1/0/2-22, де зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження. Вказаний лист роз`яснює особливості проведення досудового розслідування і не містить роз`яснення порядку продовження запобіжного заходу тримання під вартою під час вже розпочатого судового розгляду, коли справа перебуває у суді. Пункт 9 листа стосується роз`яснень щодо порядку розгляду клопотань органів досудового розслідування.

В даному випадку суд розглядає клопотання прокурора про продовження вже обраного запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, яке можливо перебуває у провадженні Балаклійському районному суді Харківської області і у зв`язку зі зміною Головою Верховного Суду підсудності судових справ,до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передавалося і не надходило.

На питання суду про те, які заходи вживались стороною обвинувачення з метою забезпечення розумних строків його розгляду, у даному кримінальному провадженні, зокрема протягом останніх двох місяців тримання обвинуваченого під вартою, прокурор висловив сподівання на завершення бойових дій на тимчасово окуповані території.

Як встановлено у ч.4,5 ст.28 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи або щодо кримінального правопорушення, вчиненого стосовно малолітньої або неповнолітньої особи, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відтак, тримання під вартою обвинуваченого, кримінальне провадження стосовно якого з об`єктивних причин не розглядається упродовж розумного строку, суд вважає не виправданим та таким, що порушує ст.5 та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підстави для застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, у вигляді домашнього арешту чи застави відсутні, оскільки обвинувачений про можливість внесення застави не повідомляв.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1