Єдиний унікальний номер №175/3272/22
провадження №1-кс/175/672/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000196 від 30.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2022 року до слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вище зазначене клопотання.
В обґрунтування якого дізнавач СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , зазначає, що 29.10.2022 року до ЧЧ ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області через лінію «102» надійшло повідомлення від співробітників УПП у Дніпропетровській області про те, що 29.10.2022 року о 21:33 за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Центральна, поблизу буд. 6, екіпажем ДП-19 зупинено транспортний засіб ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу працівника поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане центром 8043 на його ім`я, з явними ознаками підробки.

За вказаним фактом, 30.10.2022 року, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення огляду місця події, яке мало місце 29.10.2022 в період часу з 23.00 години по 23.09 годину на відкритій ділянці місцевості розташованій поблизу магазину «АТБ», за адресою: м. Підгородне, вул. Центральна, буд. 6, вищевказане водійське посвідчення було вилучено та запаковано до спец, пакету КІУ 2122143.

Опитаний по вказаному факту ОСОБА_5 , повідомив про те, що вищевказане водійське посвідчення він, без передбаченого законом дозволу придбав у серпні 2021 року за 8000 гривень.

Предметом даного кримінального правопорушення, є посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , видане 27.08.2021 р. центром 8043, на якому є позначення відкритих водійських категорії «А1, А, В1, В» від 27.08.2021 (строк закінчення категорій 27.08.2023).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав та просив задовольнити.
Дізнавач надала заяву в якій просив розглянути клопотання без її участі.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000196 від 30.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з вище зазначеним, вказане клопотання дізнавача суддя вважає за необхідне, розглянути без участі осіб, у володінні яких знаходиться вищевказане майно.

30.10.2022 року дізнавачем СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначене майно, яке було вилучене під час проведення огляду.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення..

Клопотання про арешт майна, з яким до суду звернувся дізнавач за погодженням з прокурором, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, оскільки вказані у клопотанні речі та документи відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, та можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити - накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду вищезазначене майно, шляхом накладення заборони на його відчуження та використання, в рамках даного кримінального правопорушення.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000196 за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія та номер НОМЕР_2 , на якому є позначення відкритих водійських категорій «А1, А, В1, В» від 27.08.2021 (строк закінчення категорій 27.08.2023), яке вилучено в ході огляду місця події від 29.10.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , та запаковано до спец, пакету KIV 2122143.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1