Справа № 539/1405/22
Провадження № 1-кп/539/188/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2022 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лубни Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни Полтавської області, громадянина України, неодруженого, не працює, має середню освіту, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02 травня 2022 року приблизно о 13:00 годині, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , знаходячись у будинку ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, шляхом вільного доступу таємно викрав із шафи для одягу у спальній кімнаті грошові кошти ОСОБА_5 у розмірі 900 гривень.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся, зазначивши, що він вчинив правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, складеному щодо нього. Пояснив, що 02.05.2022 він знаходився вдома у свого знайомого ОСОБА_6 . Вони пиляли дрова, а потім випивали. У його присутності ОСОБА_7 для купівлі спиртного брав гроші із шафи. Коли потерпілий вийшов на вулицю, він, скориставшись його відсутністю, зайшов до спальні та із шафи викрав гроші у сумі 900 грн., які витратив на продукти харчування.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_4 дійсно вчинив крадіжку його грошових коштів за обставин, зазначених у обвинувальному акті. Просить суворо не карати обвинуваченого.
Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що, зокрема, обвинувачений погодився.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена і не оспорюється жодним учасником судового розгляду.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючу обставину - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Як особа обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Враховуючи викладене, характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покаранняу виді позбавлення волі, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України. Зазначене покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати в сумі 858,10 грн., понесені під час проведення судово-трасологічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, понесені під час проведення судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-22/5830-Д від 20.05.2022, у розмірі 858,10 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень десять копійок).
Речовий доказ - рукавицю зеленого кольору із підкладкою чорного кольору, яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1