ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2130/22 Справа № 182/4931/21 Суддя у 1-й інстанції - Ступак Т. С. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Мудрецького Р.В.,

суддів Кононенко О.М., Мазниці А.А.,

за участю:

секретаря Смертіної Д.Ю.,

прокурора Гречини О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000039 від 04 березня 2021 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Прихожанова В. на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України обвинуваченого звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього відповідні обов`язки.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ОСОБА_1 02.11.2020 приблизно о 07.30 годині, керуючи належним йому технічно-справним транспортним засобом - скутером марки «Honda Dio AF-28» без державного реєстраційного знаку, не маючи відповідних документів на право керування транспортним засобом, рухався по проїзній частині вул.Лапинська в напрямку вул.Херсонська в м. Нікополь Дніпропетровської області. Під час руху по вул.Лапинська в м.Нікополь Дніпропетровської області водій скутера марки «Honda Dio AF-28», без державного реєстраційного номерного знаку ОСОБА_1 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним дорожньої обстановки та її змінам, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу ОСОБА_2 , який рухався на велосипеді «Winner» червоного кольору по головній дорозі по вул.Херсонська з боку вул.Героїв Чорнобиля у напрямку вул.Отаманської та мав перевагу в русі, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним скутера з переднім колесом велосипеда марки «Winner» червоного кольору під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3б, 2.1а, 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку II ступеня, субарахноїдального крововиливу, забою скроневої частки мозку зліва, гематоми навколо правого ока, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити, виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами, від відбування якого звільнити на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього відповідні обов`язки.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що суд призначив обвинуваченому додаткове покарання, проте не врахував, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого з вимогами прокурора не погоджується, зазначає, що закон не містить обмежень щодо незастосування додаткового покарання у разі відсутності у обвинуваченого права керування транспортними засобами та при цьому наводить висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його дій в апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведених вимог закону судом дотримано не було.

Так, санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено відповідальність у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Згідно з вимогами ст. 55 КК України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Відповідно до правової позиції Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 708/40/18, провадження № 51-7569 км 18, позбавлення права керувати транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортними засобами не видавалось.

За таких обставин призначення судом першої інстанції обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є помилковим та підлягає виключенню з судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та помилково призначив ОСОБА_1 покарання, яке вимогам закону не відповідає, колегія суддів вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора підлягають задоволенню, а вирок суду на підставі ст. 413 КПК України - зміні в частині призначеного ОСОБА_1 покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Прихожанова В. задовольнити.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_1 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

Р.В. Мудрецький О.М. Кононенко А.А. Мазниця