Справа № 569/4849/22
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому

27 квітня 2022 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінального провадження № 0000018 від 04.01.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В с т а н о в и в:

В проваджені судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0000018 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання в якому покликається на те, що ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, не зменшилися і уникнути їх шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому просить застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо проведення судового засідання без у часті його захисника та заперечив щодо клопотання. Просив суд відмовити у його задоволенні та обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, який він може відбувати за адресою свого проживання, оскільки він має міцні соціальні зв`язки. Крім того, наміру переховуватися від суду не має та зобов`язується з`являтися за судовими викликами.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали обвинувального акта, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувальною акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію прокурора, суд вважає доцільним застосування раніше обраного запобіжного заходу, що був застосований до ОСОБА_4 в період досудового слідства, у вигляді тримання під вартою відповідно до положень ст.ст. 183, 197 КПК України із урахуванням зазначених ухвалою слідчого судді на час досудового слідства ризиків і підстав обрання такого запобіжного заходу, які на теперішній час фактично не змінились і не відпали.

Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Рівненського міського суду від 21.10.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування вказаного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, повторно обвинувачується в новому умисному, корисливому злочині проти власності. Перебуваючи на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, з метою зміни ними показань, уникнути від суду. Також злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії нетяжких злочинів, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, що дає підстави вважати, що він є суспільно небезпечним, та його перебування на волі може призвести до вчинення ним ряду інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, вважаю за необхідне визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 331, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,-

У х в а л и в:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, якому вручено обвинувальний акт у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб тобто, з 27 квітня 2022 року до 26 червня 2022 року включно.

Одночасно визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 124 050 (сто двадцять чотири тисяч пятдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 26 червня 2022 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ Рівненський слідчий ізолятор.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору, та направити для відома та виконання начальнику ДУ Рівненський слідчий ізолятор.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1