справа № 336/4060/22
У Х В А Л А

іменем України

02 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001034 від 11 липня 2022 року,

за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Новомиколаївка, Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, який має на утриманні неповнолітню дитину 2017 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001034 від 11 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування з 18 серпня 2022 року по 15 жовтня 2022 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2022 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 листопада 2022 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, визначені в ухвалі слідчого судді при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та в ухвалі суду про продовження запобіжного заходу, оскільки обвинувачений не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця мешкання, має реєстрацію поза межами м. Запоріжжя, а також особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Наразі не можливо завершити судовий розгляд вказаного кримінального провадження, оскільки не допитано представника потерпілого та свідків сторони обвинувачення, тобто не можливо завершити судовий розгляд до спливу строку дії запобіжного заходу.

Обвинувачений та захисник заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили змінити запобіжний захід і застосувати цілодобовий домашній арешт, оскільки обвинувачений має дитину, з якою бажає спілкуватися, зможе заробляти собі на життя тимчасовими заробітками та допомогти родині, обвинувачений має постійне місце проживання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2022 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування з 18 серпня 2022 року по 15 жовтня 2022 року. Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 було наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Так, на даний час є всі підстави вважати, що ОСОБА_3 , підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, зважаючи також на те, що підозрюваний не обтяжений стійкими соціальними зв`язками, веде досить вільний спосіб життя, заробіток є мінливим, випадковим, не прив`язаний до місця перебування або роботи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 вересня 2022 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 листопада 2022 року включно, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України про його продовження, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст. 197, 199 КПК України, за клопотанням прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, офіційно не працевлаштований, неодружений, не має постійного джерела доходу, раніше судимий, веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця мешкання, має реєстрацію поза межами м. Запоріжжя, у зв`язку з чим є підстави вважати, що заявлені прокурором ризики, які обґрунтовують тримання ОСОБА_3 під вартою, не зменшилися і він, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність.

Мета та підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначені в ухвалі слідчого судді, суду, які на час проведення судового засідання не скасовані, а нових підстав для застосування іншого запобіжного заходу немає.

Судом не встановлено даних про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, строк тримання під вартою закінчується, а судове провадження неможливо завершити до закінчення строку тримання під вартою, нових підстав для застосування іншого запобіжного заходу немає.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У зв`язку з чим запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 слід продовжити.

Клопотання адвоката та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу і застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необґрунтованим, оскільки стороною захисту не доведено, що обвинувачений має постійне місце проживання. Саме по собі посилання сторони захисту на те, що у обвинуваченого є малолітня дитини, не є підставою для зміни запобіжного заходу.

Клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт не підлягає задоволенню.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Зважаючи на положення ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 78 000,00, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Такий розмір застави є адекватним вчиненому, відповідає меті та призначенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обґрунтоване та підлягає задоволенню, вважає необхідним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 182-183, 197, 199, 331, 369-372, 392 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою, продовжити на строк 60 днів до 31 грудня 2022 року включно.

Одночасно, визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 78 000,00 гривень (сімдесят вісім тисяч), у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, (Отримувач: ТУ ДСА України в Запорізькій області, р/р UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172; ідентифікаційний код за . В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава, або сторін по цивільній справі; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом строку її дії.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Запоріжжя Запорізької області, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування зі свідком та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 грудня 2022 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Судове засідання, по кримінальному провадженню 1-кп/336/599/2022 (єдиний унікальний номер № 336/4060/22) за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, відкласти на 09 листопада 2022 року на 14 годину 00 хвилин.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню, в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, обвинуваченим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: