ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/2852/21
Провадження № 1-кп/362/327/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000659 від 15.05.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, освіта неповна середня, учня Київського професійного ліцею будівництва і комунального господарства, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області від Київського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 0000659 від 15.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотриманні всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання, про повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку і з тим, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст 91, 109, 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підставтак, 15.05.2021 року неповнолітньому ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 .Разом з цим, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, в якому не зазначено номер відповідного кримінального провадження (пункт 59 реєстру) слідчим безпідставно зазначено, що 10.08.2021 року ОСОБА_5 ніби то повідомлено іншу, підозру, також за ч. 1 ст. 115 КК України.
Водночас, вказане повідомлення про підозру від 10.08.2021 року, ОСОБА_5 та його законному представнику - матері ОСОБА_6 у порядку ст.ст. 276-278 КПК України не вручалась та у належний спосіб - не повідомлялось, що підтверджується відсутністю підписів вказаних осіб у зазначеному повідомленні про підозру.
Так, у повідомлені про підозру від 15.05.2021 року, що вручена ОСОБА_5 , зазначено «досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 14.05.2021 близько 23 год. 40 хв. знаходячись на подвір`ї за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 смерті.
Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках з ОСОБА_10 з метою позбавлення життя потерпілого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ножем, який зберігав при собі, наніс ОСОБА_9 декілька ударів в область грудної клітини ліворуч, внаслідок чого останній помер.
Згідно лікарського свідоцтва № 214 від 15.05.2021 року, смерть ОСОБА_9 , настала внаслідок проникаючих поранень тулуба з ушкодженням серця, легені та нирок.»
У той же час в обвинувальному акті від 10.08.2021 року, направленому до суду, зазначено: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2021 близько 23 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із співмешканцем свої матері ОСОБА_9 на подвір`ї за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього раптово під час сварки з останнім, на ґрунті особистих неприязних відносин, раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 шляхом нанесення ударів ножем, який ОСОБА_5 зберігав при собі.
Відразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих неприязних стосунках із ОСОБА_9 , з метою заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ножем, який зберігав при собі, наніс ОСОБА_9 сім ударів в ліву половину грудної клітки та тулуба, чим спричинив ОСОБА_9 згідно висновку судово- медичного експерта, тілесні ушкодження у виді семи ран лівої половини грудної клітки та тулуба, дві з яких проникають у ліву плевральну порожнину, пошкоджуючи серце та верхню долю лівої легені, одна проникає у заочеревинний простір з ушкодженням лівої нирки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , яка настала від проникаючих поранень лівої половини тіла з ушкодженням серця та лівої легені, ушкодженням лівої нирки».
Отже, викладення двох обставин, які підлягають доказуванню - спосіб вчинення кримінального правопорушення та мотиву його скоєння (пункти 1, 2 частини 1 статті 91 КПК) - істотно відрізняються у повідомленні про підозру від 15.05.2021 року й обвинувальному акті від 10.08.2021 року, врученому обвинуваченому та направленому до суду.
Незважаючи на те, що чинним КПК України не передбачені наслідки неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру і обвинувальному акті, сталена судова практика свідчить про те, що випадки коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотними порушеннями вимог КПК України.
Структурні елементи, які входять до підозри та формалізуються у повідомленні про підозру, мають повністю відтворюватися в обвинувальному акті. У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або при зміні первинної підозри, слідчий, прокурор зобов`язані знову вручити особі повідомлення про підозру з виконанням вимог статті 278 КПК, що прокурором у даному кримінальному провадженні не виконано.
Щодо зазначеного кримінального провадження, коли обвинувальний акт, направлений до суду істотно відрізняється від повідомлення про підозру, по суті призводить до ситуації, коли протягом судового розгляду ОСОБА_5 дезінформований в питаннях сутності і характеру обвинувачення, що, у свою чергу, порушує базовий міжнародний стандарт, закріплений у пункті «а» частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено право особи бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причини висунутого обвинувачення, і ставить під сумнів легітимність висунутого обвинувачення.
Крім того, в обвинувальному акті також містить посилання на висновок судово-медичної експертизи, що є неприпустимим, оскільки це є посиланням на докази, що суперечить положенням ч. 2 ст. 291 КПК України.
Також захисник зазначив, що 05.07.2021 року працівник поліції подав клопотання про продовження досудового розслідування, яке не відповідає вимогам КПК, а саме клопотання було подано не уповноваженою особою, яка входить до Наказу від 12.02.2021 року № 216 та переліку слідчих, які уповноважені на здійснення досудового розслідування щодо неповнолітнього відповідно до вимог ст. 484 КПК України також його прізвище було відсутнє в витягах ЄРДР, але прокурор виніс постанову про продовження строку досудового розслідування, клопотання слідчим не було вручено неповнолітньому підозрюваному та його захиснику, а тому було порушено право на захист.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 підтримали захисника.

Служба у справах дітей та уповноважений підрозділ органів Національної поліції про розгляд справи повідомленні належним чином, але в підготовче судове засідання не з`явилися.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, захисника,неповнолітнього обвинуваченого його законного представника, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, клопотання, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Оскільки в підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, а захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із невідповідністю його вимогам КПК України допущеним під час досудового розслідування порушенням норм процесуального Закону, суд у відповідності до ст. 314 КПК України здійснив перевірку відповідності обвинувального акту врученого обвинуваченому та його захиснику вимогам КПК України та дотримання вимог закону щодо ідентичності зміненої підозри в кримінальному провадженні фактичним обставинам кримінального правопорушення та формулюванню обвинувачення, викладених в обвинувальному акті направленому до суду.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 277 КПК повідомлення про підозру має містити серед іншого стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
У випадку виникнення підстав для зміни раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язані виконати дії, передбачені статтями 278, 279 КПК.
Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частини 2 статті 291 КПК).
Згідно зі статтею 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (пункт 5 частина 2 статті 291 КПК) по суті є консистенцією усього обвинувального акта.
Відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має значення не тільки для аргументації висновків слідчого, прокурора, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, а також для реалізації права підозрюваного на захист.
Незважаючи на те, що чинним КПК не передбачені наслідки неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру і обвинувальному акті, а тим більше - в обвинувальних актах, врученому обвинуваченому і направленого до суду, усталена судова практика свідчить про те, що випадки коли обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, не збігається з викладом фактичних даних у повідомленні про підозру мають визнаватися істотними порушеннями вимог КПК.
Структурні елементи, які входять до підозри та формалізуються у повідомленні про підозру, мають повністю відтворюватися в обвинувальному акті. У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або при зміні первинної підозри, слідчий, прокурор зобов`язані знову вручити особі повідомлення про підозру з виконанням вимог статті 278 КПК.
Аналогічний висновок висловлений в Постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року справа №295/12923/19.

Але, доводи захисника про неспівпадіння викладу фактичних обставин кримінального правопорушення у зміненому повідомленні про підозру пред`явленої ОСОБА_5 і обвинувальному акті направленому до суду під час підготовчого судового розгляду не знайшло свого підтвердження та спростовується наданими на дослідження прокурором зміненої підозри, яка підписана неповнолітнім обвинуваченим його законним представником та захисником.
Щодо заявленого захисником питання щодо допустимості доказів у зв`язку із звернення до суду із клопотанням про продовження строків досудового розгляду неповнолітньої особі неуповноваженою особою в даному кримінальному провадженні, що мало місце на думку захисника, судом не перевірялось, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України питання про допустимість доказів може бути розглянуто лише в судовому засіданні і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 13 частини 1 статті 3 КПК України передбачено, що обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Згідно до ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Згідно з ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вимог ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не повністю зазначені номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

В обвинувальному акті, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, органами досудового розслідування неповністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які слідчий та прокурор вважають встановленими та відсутнє належне формулювання обвинувачення, хоча згідно із вказаною нормою Закону, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення Закону і статті (частину статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України - підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.

При цьому, суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд встановив, що в фабулі «Формулювання обвинувачення» - вказано час та місце конфлікту між потерпілим та ОСОБА_5 і нанесенням останнім потерпілому ударів ножем. Про те, що сталося після цього в формулюванні обвинувачення не вказано, як і час та місце смерті потерпілого і що така мала місце. Про смерть потерпілого можна зробити висновок лише із інформації вказаної в обвинувальному акті про причину його смерті, встановленої Судовою-медичною експертизою.

Крім того, судом встановлено, що обвинувальний акт також містить посилання на висновок судово-медичної експертизи, що є неприпустимим, оскільки це є посиланням на докази та суперечить положенням ч. 2 ст. 291 КПК України.

Посилання на докази в обвинувальному акті утворює дисбаланс між правами обвинувачення та захисту.

Зазначені обставини до того ж суперечать принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено у ст. ст. 7, 8, 22, 23 КПК України.

Слід зауважити на тому, що викладені обставини, а саме розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактичне ставить вже най цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню.

Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

У відповідності до норм ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: зокрема повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

У зв`язку з не відповідністю обвинувального акту вимогам діючого КПК України, а саме ч.2 ст. 291 КПК України, беручи до уваги те, що без усунення вказаних виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, тому, відповідно до п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 3, 8, 20, 91, 109, 110, 177, 183, 199, 290, 291, 314, 331, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000659 від 15.05.2021року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошено «15» серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_11