Справа № 461/4450/22
Провадження № 1-кс/461/3714/22
про скасування арешту майна
30.08.2022 року м. Львів
26.08.2022 року директор ТОВ «КПП Центр» ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.07.2022 року у справі №461/3244/22 на майно (автозапчастини), вилучене в ході проведення огляду.
Протоколом огляду місця події від 29.06.2022 року за адресою: с. Велика Димерка, вул. Броварська, Броварського району, Київської області, вилучено майно, яке перелічене в ухвалі слідчого судді від 01.07.2022 року про накладення арешту.
29.06.2022 року актом прийому-передачі старшим оперуповноваженим в ОВС УСР у Львівській області ДСР НП ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання майно, яке перелічене в ухвалі слідчого судді від 01.07.2022 року.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.06.2022 року вказані автозапчастини були визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.
30.06.2022 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вищевказані автозапчастини. Клопотання слідчий просив розглянути без участі представника ТОВ «КПП ЦЕНТР», а відтак, підприємство не приймало участі у розгляді такого.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на автозапчастини, належні ТОВ «КПП ЦЕНТР» з метою збереження речових доказів.
Однак, заявник вказує, що такі були передані на відповідальне зберігання працівнику товариства ОСОБА_7 , який був попереджений слідчим про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.388 КК України.
Заявник вважає, що оскільки представник товариства не був присутнім під час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, таке майно передано на відповідальне зберігання працівнику товариства, товариство є заявником у даному кримінальному провадженні, а відтак відсутні підстави для такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених у такому та просив скасувати накладений арешт.
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в задоволенні такого.
Заслухавши пояснення слідчого та представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.
У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 01.07.2022 року у справі №461/3244/22, накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду, а саме: циліндр гальмівний 24/30" для барабанних гальм 12 штук, кожен в поліетиленовому пакеті, на якому є наклейка з цифрами 524834, паста для миття рук lido 1 л 6 відер по 1 літрі в ящику, амортизатор причепа saf l-278/413мм o20*o20mm 6 штук, кожен в коробці, пневмоподушка зі стаканом saf (стакан на центральний болт h-151,5mm) 4 штуки, на кожній з яких є наклейка з написом ag506212к, пневмоподушка renault magnum/midlum/premium, volvo fe/fe ii >1990 без стакана 4 штуки, на кожній з яких є наклейка з написом AG521547N, пневмоподушка daf xf106/cf euro 6 >2013 прав. Перед. Зі стаканом 2 штуки, на кожній з яких є наклейка з написом AG922496К, 4 дерев`яних піддони, металевий піддон, на дні якого є синя пластикова стрічка, на якій 11 фрагментів паперу з різними написами «циліндр гальмівний…...», картонний ящик з наклейками на ньому «Strans 22FF0077723 Кроссдок Київ ЦС Львів» та з ще 2 наклейками на польській мові.
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, що вищевказані автозапчастини відповідали критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України щодо речового доказу, а тому з метою збереження таких, слідчий суддя наклав на них арешт.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що ТОВ «КПП ЦЕНТР» у даному кримінальному провадженні є заявником.
Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСі" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.
При цьому слідчий суддя враховує, що положеннями ст.100 КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, тому вбачається можливим в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, скасувати накладений на нього арешт в частині заборони користування даним майном та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.
Відповідно до норм Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженого Наказом від 27.08.2010 року N 51/401/649/471/23/125, під час зберігання і передачі речових доказів, цінностей, документів та іншого майна вживаються заходи для забезпечення належного зберігання у вилучених об`єктів ознак і якостей, які визначають їх значення як речових доказів у кримінальних справах і які є на них, а також зберігання самих речових доказів, ознак і якостей з метою можливості їх подальшого цільового використання (якщо вони не можуть бути передані на зберігання потерпілим, їх родичам або іншим особам, а також організаціям) (пункт 12).
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому слід скасувати такий в частині заборони користуванням.
Керуючись ст. 2, 7, 63-2, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
клопотання директора Товариства обмеженої відповідальності «КПП Центр» ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 02 вересня 2022 року о 16 год. 00хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1