Номер провадження: 11-кп/813/1212/22
Номер справи місцевого суду: 509/6653/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 10.03.2022, якою у кримінальному провадженні №0001642 від 04.12.2020, відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Сарата, Одеської обл., громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, працюючого по найму, має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10.05.2022 включно

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою суду було задоволене клопотання прокурора та продовжено відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2022 включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського райсуду Одеської області від 01.02.2021.

Мотивуючи своє рішення, суд 1-ої інстанції послався на те, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а саме обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки ніде не працює; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд врахував ту обставину, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою суду, вказує на те, що злочин, в якому його обвинувачують не доказаний та просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення, також вказує, що подавав апеляційну скаргу вчасно та її йому вона була повернута, також просить застосувати до нього домашній арешт, задля того щоб в такий тяжкий час міг бути поряд зі своєю сім`єю.

В судове засідання апеляційного суду представник Чорноморської окружної прокуратури Одеської обл. не з`явився, про час та місце його проведення прокуратура була повідомлений належним чином, від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, водночас від обвинуваченого ОСОБА_6 не надходило заяв про його бажання приймати участь в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на зазначене судове рішення, від захисника ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просила змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід та проводити розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи викладене, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 422-1 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності учасників судового провадження, та фіксацію судового засідання технічними засобами не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Що стосується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих апеляційному суду оскаржувана ухвала Овідіопольського райсуду Одеської обл. була постановлена 10.03.2022, на яку обвинуваченим була подана апеляційна скарга. В подальшому, ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 21.03.2022 апеляційна скарга ОСОБА_8 була повернута на підставі п.3 ч.3 ст. 399 КПК України, оскільки ним не було зазначено, яке судове рішення оскаржується.

При цьому, ч. 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

У рішенні по справі «Воловік проти України» (Volovik v. Ukraine) від 06.12.2007, заява №15123/03, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братися до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду.

Таким чином, з огляду на те, що обвинувачений є юридично необізнаною особою, з метою дотримання його права на доступ до правосуддя, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення підлягає поновленню.

Частиною 4 ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено права кожного, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що на розгляді в Овідіополькому райсуді Одеської обл. знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Виходячи з положень п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.

При цьому, положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України встановлюють, що суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду 1-ої інстанції: 1) ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; 2) клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Також, зважаючи на те, що приписами ст. 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому (-им) запобіжного заходу.

Такі обставини досліджуються безпосередньо судом 1-ої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку ст.ст. 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст. 331 КПК України.

Так, із аналізу вищезазначених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що під час продовження строку застосування запобіжного заходу під час судового розгляду не вимагається обов`язкової наявності клопотання прокурора, суд 1-ої інстанції зобов`язаний в будь-якому випадку повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання особи під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що 10.03.202 в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до двох місяців,того ж дня вказане клопотання було розглянуте.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи обвинуваченого, про те, що ним був пропущений строк на апеляційне оскарження,так як ним була подана апеляційна скарга вчасно, яка була йому повернута, колегія суддів вважає строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Так, апеляційний суд погоджується із висновками суду та наголошує на тому, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшились ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вдатись до переховування від суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому прохання змінити запобіжний захід на домашній арешт є беззмістовним.

Апеляційний суд також враховує те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, обвинувачений офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що прокурором була доведена неможливість застосування на даному етапі судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та скасування законної та обґрунтованої ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 10.03.2022,

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського райсуду Одеської обл. від 10.03.2022, якою у кримінальному провадженні №0001642 від 04.12.2020, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10.05.2022 включно в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського райсуду Одеської області від 01.02.2021 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4