Справа № 274/1549/22
Провадження №1-в/0274/307/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника адміністрації ДУ "Райківська виправна колонія № 73" ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою спеціальною освітою, громадянина України, раніше судимого:
1) 10.02.2006 року за ст.ст. 289 ч. 2, 69, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
2) 18.01.2007 року за ст.ст. 296 ч.2, 304, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 28.05.2015 року за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, -
в с т а н о в и в :

07.04.2022 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання начальника Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" з проханням на підставі п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України ч. 4 ст. 70 КК України визначити порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_5 за вироками Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 року та Апеляційного суду Київської області від 26.12.2017 року з урахуванням ухвали Таращанського районного суду Київської області від 31.08.2021 року, а також визначити початок строку відбування покарання.

Представник адміністрації подання підтримав, просив визначити порядок відбування покарання засудженому ОСОБА_5 та початок строку відбування покарання.

Засуджений про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений, звернувся з заявою про розгляд провадження без його участі. Суд не визнає явки засудженого в судове засідання обов`язковою, а відтак вважає за можливе розглянути заяву без його присутності.

На думку прокурора подання підлягає задоволенню. Просила визначити засудженому остаточне покарання з врахуванням вказаних у подані вироків, вказавши початок строку відбування покарання 08.09.2021 р.

Заслухавши думки представника адміністрації виправної колонії та прокурора, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 19.06.2015 року Таращанським районним судом Київської області ст. ст. 203-2 ч. 1 КК України до 170 000 гривень штрафу.
Знову засуджений 13.09.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 2, 309 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2015 року та остаточно призначено покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі. Вирок Таращанського районного суду від 19.06.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 203-2 КК України до штрафу в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. виконувати самостійно.
Знову засуджений 01.11.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст.71ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2015 року та остаточне покарання визначено у виді 5 років 180 днів позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч.4 КК України вирок Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 203-2 ч.1 КК України до штрафу, виконувати самостійно. Строки відбування покарання ОСОБА_5 обраховано з 13.09.2016 року та відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зараховано строк тримання його під вартою в СІЗО на стадії набрання попереднім вироком суду законної сили та судового розгляду, а саме, період з 13.09.2016 року по 01.11.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в строк відбування покарання.
Ухвалою Березанського районного суду Київської області від 10.05.2017 року вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2016 року відносно ОСОБА_5 приведено у відповідність до вимог КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. За сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2016 року, та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2016 року та повністю невідбутої частини покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року у виді штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень з конфіскацією майна, остаточно визначити міру покарання ОСОБА_5 у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень з конфіскацією майна за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2016 року. На підставі ч. 3 ст. 73 КК України покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 19 червня 2015 року у виді штрафу у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 гривень з конфіскацією майна - виконувати самостійно.
Вироком Апеляційного суду Київської області від 26.12.2017 року, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2016 року в частині призначеного покарання скасовано та постановлено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 1 ст.309 КК України і призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 визначено покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 28.05.2015р., повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Таращанського районного суду від 19.06.2015р. та визначено ОСОБА_5 остаточне покарання 6 років позбавлення волі зі штрафом у розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн. На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 170 000 грн. виконувати самостійно. В решті вирок залишено без зміни. На підставі ч.5 ст. 72 КК України ( ред.Закону від 26.11.2015р.) зараховано ОСОБА_5 попереднє ув`язнення з 13 вересня 2016 року по 1 грудня 2016 року та з 21.11.2017р. по 26.12.2017р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Знову засуджений 10.03.2020 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднано невідбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 та остаточне призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обраховано з 10.03.2020.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.12.2020 року вирок Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 року щодо ОСОБА_5 приведено у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18). Призначену вироком Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 року засудженому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки знизити до максимальної межі покарання, встановленою санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме до обмеження волі на строк 4 (чотири) роки. Відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 року, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2016 року, остаточно визначивши ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 31.08.2021 року ОСОБА_5 замінено покарання, призначене вироком Таращанського районного суду Київської області від 19.06.2015 за ч. 1 ст. 203-2 КК України у виді штрафу в розмірі 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170000, 00 грн., покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців. Ухвалою цього ж суду від 22.09.2021 року визначено початок строку покарання за ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 31.08.2021 року, який слід рахувати з з дати набрання ухвалою законної сили, а саме з 08.09.2021 року.
Як вбачається з долученої копії вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 на час постановлення цього вироку матеріали провадження не містили відомостей про попередню судимість, а тому при призначенні покарання не було враховано призначене покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 26.12.2017 року, який набрав законної сили 26.12.2017, і тому питання про застосування остаточного покарання має бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що вироком Апеляційного суду Київської областівід 26.12.2017 року ОСОБА_5 засуджено за злочини, вчинені до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 року, тому суд застосовує положення ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуючи остаточне покарання засудженому за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цими вироками, з врахуванням ухвал Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.12.2020 року та Таращанського районного суду Київської області від 31.08.2021 року. При цьому суд зараховує покарання відбуте за попереднім вироком, визначаючи початком строку відбування покарання 10.03.2020 року.
На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

За наявності щодо засудженого ОСОБА_5 вироків Апеляційного суду Київської області від 26.12.2017, яким його засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі зі штрафом 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 грн, з врахуванням ухвали Таращанського районного суду Київської області від 31 серпня 2021 року, якою засудженому ОСОБА_5 замінено штраф покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців та вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі, з врахуванням ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.12.2020 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань визначити засудженому ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 10.03.2020 року, таким чином зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного судучерез Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1