КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/6567/22 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1918/2022 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
17 травня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2022 року, -

в с т а н о в и л а:
№ НОМЕР_1 (українська гривня),
№ НОМЕР_1 (долар США),
№ НОМЕР_1 (Євро),
№ НОМЕР_2 (українська гривня),
№ НОМЕР_3 (українська гривня).
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді, усупереч вимогам ст. 370 КПК України є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, винесена без врахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, висновки, які викладені у вказаному судовому рішенні та винесена з істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Також апелянт зазначає, що є всі підстави вважати, що гроші, що знаходяться на вищезазначених банківських рахунках, є предметом протиправної діяльності невстановленої групи осіб та отримані внаслідок умисного ухилення від сплати податків, отже набуті кримінально протиправним шляхом.
Так, як грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Три О», містять ознаки зазначені ч.1 ст. 98 КПК України, їх визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.
Також є всі підстави вважати, що грошові кошти з зазначених рахунків можуть бути перераховані на розрахункові рахунки інших юридичних/фізичних осіб, що призведе до їх втрати і унеможливить встановлення причетних до злочину осіб.
Отже, з метою збереження речових доказів, запобігання протиправним діям з використанням банківських рахунків, припинення злочинної діяльності, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на банківські рахунки вищезазначеного підприємства, який відкрито АТ «Ощадбанк» (МФО 300465), зокрема видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів та призначених для виплати заробітної плати.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших юридичних та фізичних осіб завдано не буде.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до втрати речових доказів та настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення та встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
З урахуванням наявності реальної загрози закриття та списання коштів з даних рахунків, судове засідання по розгляду клопотання доцільно провести без виклику представників банку та власника.
В судове засідання прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у його відсутності, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За таких обставин, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Долучена до матеріалів клопотання прокурора про арешт майна постанова детектива про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Три О», не містить і конкретних обґрунтувань, щодо відповідності їх ознакам речових доказів, у зв`язку з чим слідчий суддя визнав її суто формальною.
Також, слідчий суддя звернув увагу на те, що клопотання прокурора про арешт майна не містить жодного посилання на докази, які свідчать про наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України, запобігання яких є завданням такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Не долучені такі докази і до матеріалів клопотання про арешт майна. У той же час, клопотання прокурора не містить і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у господарську діяльність ТОВ «Три О» виправдовує завдання кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя критично оцінив висновок економічного дослідження від 22 квітня 2021 року № 22/04/2021-1, проведений фахівцем-бухгалтером ОСОБА_9 , оскільки він не містить відомостей про попередження зазначеного спеціаліста про відповідальність, передбачену законом. Крім того, з урахуванням того, що вищевказане дослідження було проведено ще у квітні 2021 року, тобто майже рік тому, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування було достатньо процесуального часу для призначення та проведення у кримінальному провадженні відповідної експертизи для підтвердження або спростування зазначених у висновку відомостей, а також встановлення розміру шкоди, яка на думку процесуального керівника, що ініціював вирішення питання про застосування такого обмежувального заходу як арешт майна, завдана державі.
З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважав, що досягнення мети досудового слідства в рамках даного кримінального провадження не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно.
Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення колегією суддів встановлено, що слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт майна не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна є безпідставним, не містить обґрунтування підстав, передбачених ст. ст. 170, 171 КПК України для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,а тому, як вважає колегія суддів, підлягає скасуванню.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Також встановлено, що службові особи правоохоронних органів зловживаючи службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби та в інтересах третіх осіб, за попередньою змовою із службовими особами ряду суб`єктів господарювання, шляхом створення умов для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим забезпечили функціонування конвертаційного центру на території міста Києва, Київської та Кіровоградської областей, до складу якого увійшла низка суб`єктів господарювання із ознаками фіктивності, чим заподіяли держав значного матеріального збитку шляхом ненадходження до бюджету обов`язкових платежів.
З показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які отримують доходи на ТОВ «Оліас-ЛТД» встановлено, що останні не причетні до здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Оліас-ЛТД».
Проведеним оглядом відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено, що у ТОВ «Алекса Груп» та ТОВ «Спеценергомонтаж ЛТД» відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення, які можуть використовуватись підприємствами як офісні приміщення для здійснення фінансово-господарської діяльності.
Водночас встановлено, що ТОВ «Три О» являється єдиним власником торговельно-офісного комплексу з об`єктами громадського призначення та паркінгом (літ. В) загальною площею 151 805,3 кв. м. (ТРЦ «Gulliver»), діяльністю якого фактично керує ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_14 .
Разом із цим встановлено, що ОСОБА_14 є племінницею ОСОБА_15 , яка є дружиною прем`єр-міністра та екс-президента РФ ОСОБА_16 .
Також встановлено, що бенефіціарним власникам ТОВ «Три О» є ОСОБА_17 (двоюрідній брат ОСОБА_14 ) за рахунок частки у статутному капіталі, що належить ТОВ «Компанія Мобіл Вест» (40,63%).
Іншими власниками ТОВ «Три О» є компанії-нерезиденти «ПОДЕМОС» (22,07%), «БАДЛИ КОАСТ ЛИМИТЕД» (18,07%), «ХЕТИБЕР ФАЙНЕНС ЛИМИТЕД» (10%), «ЛЕВИШ ВЕНЧЕРЗ ЛИМИТЕД» (9,23%), які фактично належать та контролюються особами підконтрольними ОСОБА_18 .
№ НОМЕР_1 (українська гривня),
№ НОМЕР_1 (долар США),
№ НОМЕР_1 (Євро),
№ НОМЕР_2 (українська гривня),
№ НОМЕР_3 (українська гривня),
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.
Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.
З урахуванням вказаних обставин для забезпечення проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно, арешт на яке доведено прокурором.
При цьому колегія суддів враховує, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.
№ НОМЕР_1 (українська гривня),
№ НОМЕР_1 (долар США),
№ НОМЕР_1 (Євро),
№ НОМЕР_2 (українська гривня),
№ НОМЕР_3 (українська гривня).
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3