Справа № 357/1992/22
У Х В А Л А

26 липня 2022 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000557, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України, стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частина № НОМЕР_1 , старшого стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби, зареєстрованого та фактично проживаючог за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строків дії домашнього арешту стосовно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000557, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022.

Клопотання обгрунтовано тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України.

28.05.2022 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.05.2022 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 21-00 год до 06-00 год наступного дня залишати житло: квартиру АДРЕСА_2 із покладенням обовя`зків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні без дозволу слідчого, прокурора, суду строком на 2 місяці, тобто до 02.07.2022.

Постановою керівника Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до 3-х місяців, тобто до 28.07.2022.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області продовжено строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час до 28.07.2022.

22.07.2022 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців, тобто до 28.09.2022.

Посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, неможливість завершити досудове розслідування у межах строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, прокурор просить продовжити раніше обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.09.2022.

На обгрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), прокурор зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років. При цьому, також варто врахувати характер та спосіб вчинення даного злочину, а саме застосування зброї на ураження цивільної особи, яка при собі будь-якої зброї не мала та намагалась втекти від пострілів та зберегти своє життя. Вчинення даного злочин викликало значний суспільний резонанс, негативно впливає на стан військової дисципліни у Збройних Силах України, а також створює побоювання серед цивільного населення, підриває авторитет військовослужбовців в умовах збройної агресії проти України та свідчить про відсутність моральних принципів у підозрюваного ОСОБА_4 . При цьому, також варто врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а також беручи до уваги, що у разі доведення його винуватості йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі, тому вказані обставини свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На обгрунтування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), прокурор зазначає, що на даний час слідством ще вживаються заходи, спрямовані на повне, всебічне встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення, в тому числі відшукання будь-яких слідів, речей та документів, які мають значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, в тому числі встановлення решти співучасників злочину, а також відшукання інших знарядь його вчинення.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків), прокурор обгрунтовує тим, що є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 знаючи дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. При цьому, необхідно врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем та маючи змогу постійно не перебувати за місцем свого проживання зможе відвідувати свідків та безпосередньо впливати на них, частина з яких також є військовослужбовцями та особами, залученими до охорони території України, тому буде пов`язаний з ними спільним виконанням військових обов`язків.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення) обгрунтовує тим, що підозрюваний, знаючи правила поводження із зброєю в умовах воєного стану, являючись особою, покликаною захищати та обороняти державу, використовуючи видану йому зброю тобто із застосуванням насильства вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане і спрямоване спричинити смерть цивільної особи, що негативно впливає на стан військової дисципліни у Збройних Силах України, а також створює побоювання серед цивільного населення, підриває авторитет військовослужбовців в умовах збройної агресії проти України та свідчить про відсутність моральних принципів у підозрюваного, який вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнає. При цьому необхідно врахувати той факт, що підозрюваний у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Тому дані обставини також свідчать про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Позиції сторін.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити за викладених у ньому підстав. Додатково пояснив, що згідно медичної довідки підозрюваний наразі знаходиться у лікаря під наглядом, а не на стаціонарному лікування, тому запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час жодним чином не є перешкодою для продовження лікування.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та просив обрати стосовно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язаня. При цьому пояснив, що умислу уникати слідства та суду у нього не має, він зацікавлений у тому, щоб довести свою невинуватість. Він є військовослужбовцем, має п`ятеро дітей, четверо з яких є неповнолітніми, він собі ніколи не дозволить зникнути, щоб усе своє життя пересовуватися та не бачитися із своїми дітьми та дружиною. Категорично заперечує доводи прокурора про відсутність у нього моральних принципів. При цьому пояснив, що він переніс інсульт, у нього 5 контузій, наразі він проходить лікування, і щоразу йому доводиться пояснювати лікарям, чому він не може залишитися в лікарні у нічний час. Вважає незрозумілими доводи прокурора в тому, що він може у нічний час впливати на свідків, а вдень, коли він на роботі в одній установі із цими свідками, то він не може на них впливати.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочину є необгрунтованою. ОСОБА_4 умислу на вбивство людини не мав, він виконував обов`язки військової служби. Ризики, які зазначає прокурор у клопотанні також є не обгрунтованими. У підозрюваного міцні соціальні зв`язки, умислу уникати слідства та суду та впливати на свідків у ОСОБА_4 немає. З моменту події пройшов значний проміжок часу 5 місяців, якби ОСОБА_4 мав намір уникати слідства то уже зник, однак він такого наміру не має, а навпаки він зацікавлений у доведені своєї невинуватості. Обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час жодним чином не впливає на ситуацію, оскільки вдень, коли підозрюваний не обтяжений запобіжним заходом він міг би вчиняти будь які дії, які свідчать про вплив на свідків, однак таких випадків не зафіксовано. Доводи прокурора про те, що вдень він не може впливати на свідків, а в ночі може є нелогічними та не зрозумілими. Доводи прокурора про те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності є безпідставними, оскільки попередні судимості підозрюваного погашені у встановленому законом порядку, тому на даний час ОСОБА_4 вважається таким, що не вчиняв кримінальних правопорушень. За час перебування під домашнім арештом він жодного разу не порушив його умов, тому просить змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язку прибувати за кожною вимогою слідчого чи суду. Вважає, що такий запобіжний захід здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Мотиви слідчого судді.
Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України.

28.04.2022 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 солдата ОСОБА_4 призвано на військову службу на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та призначено на посаду старшого стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують їх свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених їм за посадою.

Зі змісту ст. 3 Конституції України вбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 828, військовослужбовці, командири з`єднань, військових частин і підрозділів Збройних Сил, які застосовують зброю та/або бойову техніку, повинні керуватися принципами, що ґрунтуються на загальновизнаних нормах міжнародного гуманітарного права: неминучості - застосування зброї та/або бойової техніки в разі, коли це є абсолютно очевидним та необхідним; військової необхідності - застосування зброї та/або бойової техніки в разі, коли іншими способами реалізувати право на самооборону та/або виконати поставлені завдання неможливо; пропорційності - застосування зброї та/або бойової техніки тією мірою, якою це необхідно для досягнення мети самооборони та/або виконання поставлених завдань, якщо це не завдасть стороннім особам і цивільним об`єктам надмірної шкоди порівняно з очікуваними конкретними військовими перевагами. Застосування зброї та/або бойової техніки повинно здійснюватися таким чином, щоб завдати мінімальної шкоди в кожній конкретній ситуації.

Однак, у порушення вищевказаних норм законодавства України, 28.02.2022 солдат ОСОБА_4 , спільно з невстановленими особами (особою), діючи групою осіб без попередньої змови між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення за таких обставин.

28.02.2022, приблизно 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 отримав усний наказ від командира роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 провести розвідку по виявленню та знешкодженню ворожих військових сил в районі Білоцерківського та Фастівського районів Київської області. На виконання наказу ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 виїхали на патрулювання на автомобілі «Seat Leon», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9

28.02.2022 в проміжок часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи на ділянці автодороги Р04 при в`їзді в с. Устимівка з напрямком руху м. Біла Церква - с. Устимівка Білоцерківського району Київської області, на якому було облаштовано тимчасовий блокпост у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану із

05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України», маючи при собі автоматичну нарізну вогнепальну зброю АКС-74 № НОМЕР_4 , калібру

5,45 мм., АК-74 № НОМЕР_5 , калібру 5,45 мм., АК-74 № НОМЕР_6 , калібру

5,45 мм., відповідно, проводили перевірку лісосмуг з метою виявлення ворожих сил на території Білоцерківського району.

В цей час на блокпосту, зупинився автомобіль «Porsche Macan», реєстраційний номер НОМЕР_7 , під керуванням ОСОБА_10 , помітивши якого у ОСОБА_4 , виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 , безпідставно мотивуючи свої дії тим, що останній є представником диверсійно-розвідувальних груп.

28.02.2022, в проміжок часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці автодороги Р04 при в`їзді в с. Устимівка з напрямком руху м. Біла Церква - с. Устимівка Білоцерківського району Київської області, де було облаштовано тимчасовий блокпост, реалізуючи свій злочинний умисел, спільно з невстановленими особами (особою), діючи групою осіб без попередньої змови між собою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті людини та бажаючи їх настання, застосовуючи вогнепальну зброю,

а саме АКС-74 № НОМЕР_4 , умисно здійснив не менше 20 цілеспрямованих пострілів в напрямку ОСОБА_10 , який перебував за кермом автомобіля «Porsche Macan», реєстраційний номер НОМЕР_7 , внаслідок чого ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних кульових поранень голови та тулуба з ушкодженням головного мозку та внутрішніх органів, від яких загинув на місці події. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник.

Щодо обгрунтованості підозри.
У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 28.02.2022 року, а саме блок посту на в`їзді в с Устимівка, Білоцерківского району, де було виявлено та вилучено: гільзи, жіночу сумку, автомобіль Порш Макан, д.н.з. НОМЕР_7 з пошкодженнями, автомобіль БМВ Х5, д.н.з. НОМЕР_8 , з пошкодженнями; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які їхали на автомобілі Мерседес, д.н.з. НОМЕР_9 , показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_9 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ; висновком експерта №235 від 18.04.2022, відповідно до якого смерть ОСОБА_10 настала в результаті множинних вогнепальних кульових поранень голови та тулубу з ушкодженням головного мозку та внутрішніх органів, не менше 10 вогнепальних поранень тулубу та 1 поранення голови; висновком експерта № 41-МК від 12.04.2022, відповідно до якого на куртці ОСОБА_10 виявлено не менше 21 наскрізних пошкоджень; протоколом огляду веб-сторінки, відповідно до якого було оглянуто соціальну мережу «Тік Ток», де виявлено відеозапис, на якому зображено особу (зовні схожу на ОСОБА_4 ), яка із застосуванням автоматичної зброї розстрілює автомобіль «Porsche Macan»; відомістю про отримання зброї ОСОБА_4 , а також вилученою вогнепальною зброєю калібру 5,45 мм, яка була закріплена за останнім; протоколом додаткового огляду автомобіля «Porsche Macan», у ході якого в багажному відділенні було виявлено та вилучено дві кулі калібру

5,45 мм та сталеві осердя куль в салоні автомобіля; протоколом додаткового огляду автомобіля «Porsche Macan», у ході якого виявлено 329 отворів внаслідок потрапляння куль; відповіддю з Ковалівської ОТГ про осіб, які отримували вогнепальну зброю та перебували на чергуваннях на території Ковалівської ОТГ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_33 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли з автоматичної зброї у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_33 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли з автоматичної зброї у напрямку автомобіля марки «Porsche Macan»; слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_33 , у ході якого останній повідомив обставини та на місцевості продемонстрував розташування автомобілів та людей під час обстрілу автомобіля «Porsche Macan» 28.02.2022; слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_20 , у ході якого останній повідомив обставини та на місцевості продемонстрував розташування транспортних засобів та людей під час обстрілу автомобіля «Porsche Macan» 28.02.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_21 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли з автоматичної зброї у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_21 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли з автоматичної зброї у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_21 , у ході якого останній повідомив обставини та на місцевості продемонстрував розташування транспортних засобів та людей під час обстрілу автомобіля «Porsche Macan» 28.02.2022; протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_22 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка перебувала 28.02.2022 на блок посту зі зброєю біля розстріляного автомобіля «Porsche Macan»; протоколом огляду автомобіля «Seat Leon», у ході якого в лобовому склі та в задньому склі виявлено отвори від пострілу; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участюсвідка ОСОБА_29 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли з автоматичної зброї у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_29 , у ході якого свідок впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли з автоматичної зброї у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_29 , у ході якого останній повідомив обставини та на місцевості продемонстрував розташування транспортних засобів та людей під час обстрілу автомобіля «Porsche Macan» 28.02.2022; протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_30 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли по автомобілю «Porsche Macan»; слідчим експериментом за участі ОСОБА_30 , у ході якого останній повідомив обставини та на місцевості продемонстрував розташування транспортних засобів та людей під час обстрілу автомобіля «Porsche Macan» 28.02.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_31 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_34 , як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; протоколом перегляду відеозапису за участі свідка ОСОБА_31 , під час якого останній впізнав ОСОБА_4 як особу, що здійснювала 28.02.2022 постріли у напрямку автомобіля «Porsche Macan»; протоколом перегляду відеозапису за участю свідка

ОСОБА_32 , у ході якого останній впізнав ОСОБА_4 як особу, що здійснювала 28.02.2022 обстріл автомобіля «Porsche Macan»; слідчим експериментом за участі ОСОБА_31 , який відтворив обставини подій обстрілу автомобіля «Porsche Macan» 28.02.2022; висновком експерта № СЕ-19/111-22/10758- БЛ від 27.04.2022, відповідно до якого кулі, вилучені з автомобіля «Porsche Macan», а саме надані на дослідження кулі №3 та №5 калібру 5,45 мм, стріляні з наданого на дослідження автомату «АКС74» №2605602, калібру 5,45х39 мм; іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5-ти місяців, тобто до 28.09.2022.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки до цього часу не завершено виконання всіх процесуальних (слідчих) дій. Зокрема у кримінальному провадженні необхідно отримати висновок комплексної психолого-психіатричної експертизи, яка з 24.05.2022 перебуває на виконанні у ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» з метою встановлення психоемоційного стану підозрюваного на момент вчинення злочину та осудності останнього; провести допит підозрюваного ОСОБА_4 та слідчий експеримент за участі останнього; отримати висновок судово-медичної експертизи за результатами проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 ; призначити судово-портретну експертизу для порівняння підозрюваного з особою, яка наявна на відеозаписі з місця події; вирішити питання щодо повідомлення про підозру іншим учасникам кримінального правопорушення; допитати як потерпілого ОСОБА_35 ; з урахуванням висновків зазначених експертиз провести додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у яких виникне необхідність; за результатами проведення експертиз та додаткових слідчих (розшукових), процесуальних дій вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 та інших учасників кримінального правопорушення та виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт, копії якого вручити сторонам кримінального провадження та передати його до суду.

На даний час, висновки за результатами проведення вищезазначених експертиз не отримано, оскільки їх проведення потребує значного проміжку часу. Крім того, результати експертиз відіграють ключову роль для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення.

Щодо наявності підстав вважати, що ризик встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшився або з`явилися нові ризики.
Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.05.2022 було встановлено наявність ризику незаконно впливати на свідків та стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною з 21-00 год до 06-00 год наступного дня залишати житло: квартиру АДРЕСА_2 із покладенням обовя`зків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні без дозволу слідчого, прокурора, суду строком на 2 місяці, тобто до 02.07.2022.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.06.2022 було продовжено дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 28.07.2022.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливими та необгрунтованими доводи прокурора про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, ризику знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів - підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні - підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності не можуть бути взяті слідчим суддею до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до висновку, який міститься у постанові ВС від 27.09.2018 у справі 647/1831/15-к, судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.

Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Таким чином, посилання прокурора на існування вказаних у клопотанні ризиків носять не конкретний характер та жодних доказів на підтвердження факту їх існування на теперішній час слідчому судді не надано. З цих підстав, ці ризики не враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Значення інших обставин в контексті встановленого ризику та з`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.
За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше .

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх, має місце реєстрації та проживання, працевлаштований, раніше не судимий

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я (відповідно до довідки КНП БМР «Білоцерківська лікарня № 4» від 28.04.2022 у 2016 ОСОБА_4 отримував медичну допомогу у лікаря-психіатра з приводу гострого поліморфного психотичного розладу, відповідно до протоколу МРТ обстеження від 07.04.2022 ОСОБА_4 переніс інфаркт в обох таламусах головного мозку, на даний час, згідно довідки КНП БМР « Білоцерківська міська лікарня № 2» з 20.07.2022 знаходиться під спостереженням лікувального закладу в нейрохірургічному відділенні), наявність у нього міцних соціальних зв`язків, (офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей) відсутність судимостей, його репутацію, зокрема позитивну характеристику з місця служби, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про низький ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, ризик, які встановленні слідчим суддею хоча і продовжує існувати, оцінюючи в сукупності усі обставини, проте, з огляду на його низький ступінь, вважає що на даному етапі кримінального провадження відсутні беззаперечні підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, слідчий суддя, приходить до висновку про наявність підстав для обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказаний запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім, щоб запобігти встановленому ризику-незаконно впливати на свідків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-179, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000557, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Змінити раніше обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби на особисте зобов`язання, строком на два місяці, тобто до 26.09.2022.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали слідчого суді в межах строку досудового розслідування до 26.09.2022.

Ухвала в частині відмови в задоволенні клопотання прокурора може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 28.07.2022 о 08-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_36