Справа № 346/3220/22
Провадження № 1-кс/346/570/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2022 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області: ОСОБА_1 , за участю секретарки судових засідань: ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 серпня 2022 року за № 0000520 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстроване і постійне місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України), який підозрюється у вчиненні двох злочинів, передбачених частиною 4 статті 185 КК України,
сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_6 , з боку захисту підозрюваний: ОСОБА_5 та його захисник: адвокат ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в :
Cлідчий, за погодженням із прокурором, подав до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Тож суд вирішував це питання на підставі клопотання сторони обвинувачення.
Позиція сторони обвинувачення.
Зібрані на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню докази, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України. І хоча відсутні будь-які документи, які б підтверджували вартість вкраденого підозрюваним майна, вона була визначена слідчим, разом із потерпілими, шляхом опрацювання мережі Інтернет, а також у справі призначена товарознавча експертиза.
Наявними є ризики того, що:
- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним; його слабкі соціальні зв`язки; вчиняв злочини проти власності);
- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого і свідка (оскільки йому відоме їх місце проживання);
- підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (оскільки він раніше неодноразово судимий за крадіжки).
Тому, тільки тримання підозрюваного під вартою може убезпечити від настання вказаних ризиків. І вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню зазначеним ризикам.
Позиція сторони захисту.
Підозрюваний свою вину у вчинентх злочинах не визнав, та із захисником просить визнати всі речі, які зазначені в протоколі огляду місця події, тобто предмети злочину, недопустими доказами, оскільки вони були надані свідком у приміщенні кабінету слідчого, а у свідка не має процесуальних прав надавати докази. Тож всі ці докази слід визнати недопустимими.
Покази за протоколом допиту свідка ОСОБА_8 також не можуть вважатись належним доказом, оскільки він вказує на обставини події, що відбулись із ним та його знайомим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а підозрюваний має інше по-батькові.
Також, просять в задоволені клопотання відмовити, оскільки вид і розмір шкоди має бути доказаним для доведення обгрунтованості підозри, але сторона обвинувачення не надала суду будь-яких доказів вартості тих речей, які прокурор вважає викраденими підозрюваним.
У зв`язку із чим вважають, що підозра є не обґрунтованою, і у задоволенні клопотання слід відмовити повністю.
Оцінка суду щодо речових доказів, наданих ОСОБА_8 .
Суд зазначає, що згідно протоколу огляду місця події від 12.08.2022 року, огляд місця події розпочато о 16 годині 10 хвилин та завершено о 16 годині 45 хвилин (а.с.8-9), а процесуального статусу свідка ОСОБА_8 одержав 12.08.2022 року о 17 годині, що підтверджується протоколом допиту свідка (а.с.15-16).
Отже, на момент коли він приніс слідчому речі, які вказані у протоколі огляду місця події (а.с.8-9), статусу свідка ОСОБА_8 ще не мав, а тому ніщо не заважало йому з власної ініціативи надати органу досудового розслідування будь-які речі, які сторона обвинувачення на даний момент вважає речовими доказами.
У зв`язку із чим, в подальшому, зокрема при розгляді по суті клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя буде виходити із того, що із заявлених стороною захисту підстав, речі, зазначені у протоколі огляду місця події (а.с.8-9) не є недопустимими доказами.
Оцінка суду щодо протоколу допиту свідка.
Дійсно, з огляду на зміст протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , він вказує на обставини події, що відбулись 11 та 12 серпня 2022 року із ним та його знайомим ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15-16), але підозрюваний має інше по-батькові, зокрема ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 .
Але з огляду на зміст протоколу допиту самого підозрюваного (а.с.46-47), який він не оспорював, він сам підтверджує те, що 11 серпня 2022 року він приїхав у гості до ОСОБА_8 (а.с.46-47).
Тому слідчий суддя буде брати до уваги покази свідка ОСОБА_8 надані ним слідчому.
Оцінка суду щодо вартості предметів злочину.
Прокурор вважає, що підозрюваний вчинив крадіжку автомагнітоли марки «JVC», моделі «KD-G161», серійний номер 091X4453, вартістю 600 гривень; плазмового телевізору, марки «Ergo», моделі «LE24D6», серійний номер «В» вартістю 2700 гривень (а.с.1-4).

Але сторона захисту вказує на те, що прокурор не доводить це жодним доказом (а.с.1-69) і суд погоджується із цим. Також суд погоджується із тим, що вартість предмета злочину є однією з ознак складу злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Однак розглядаючи наведене питання суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

А згідно з частиною 1 та 4 статті 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану є кримінальним правопорушенням.

Отже, розмежування між адміністративним правопорушенням та злочином, залежить від вартості майна, яке викрадено, тобто є предметом неправомірних дій.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

А згідно з підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, оскільки статтею 7 Закону України Про Державний бюджет на 2022 рік з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 481 гривню, 50% її відсотків складає 1240 гривень 50 копійок, що і є сумою неоподатковуваного мінімуму, 0,2 від якої складає 248 гривень 10 копійок.

Тож якщо вартість викраденого майна перевищує 248 гривень 10 копійок, за таке правопорушення настає кримінальна відповідальність.

І суд погоджується із захисником, що ні слідчим, ні прокурором не надано суду будь-яких доказів обрахованої ними вартості тих речей, які вони вважають викрав підозрюваний.

Однак тут, суд повинен врахувати і враховує наступне.

Поняття "обґрунтована підозра" у вчиненні конкретного злочину не визначене у КПК України, а тому, на виконання положень частини 5 статті 9 КПК України, з урахуванням частини 2 статті 8 КПК України, суд застосовує це поняття у значенні, яке надав Європейський суд з прав людини, у пункті 175 рішення від 24 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України".

Зокрема, "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).

Також суд враховує рішенні ЄСПЛ у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18, рішення від 10 грудня 2019 року) за яким факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин.

За підозрою, предметами злочину є: автомагнітола, яка була у використанні,моделі «KD-G161», марки «JVC», яка належить загальновідомому у світі виробнику такої техніки, а також плазмовий телевізор, моделі «LE24D6», марки «Ergo», що відома в Україні (а.с.30-31).

Тож з огляду на зазначене вище та інформацію з описом цих двох речей, яку надали самі потерпілі суд упевнений у тому, що вона переконала би об`єктивного спостерігача у тому, що кожна з цих речей може мати визначену слідчим та прокурором вартість, хоча вона на наступних стадіях досудового розслідування підлягає точному визначенню належними і конкретними доказами. Але у будь-якому випадку суд упевнений, що зазначена інформація з описом цих речей, переконала би об`єктивного спостерігача в тому, що кожна з них має вартість більшу ніж 248 гривень 10 копійок, що достатньо аби обгрунтовано припустити, що крадіжка цих речей була злочинами, передбаченими частиною 1 і 4 статті 185 КК України.

У зв`язку із чим, в подальшому, зокрема при розгляді по суті клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя буде виходити із того, що вказані вище речі можуть мати заявлену у письмовому повідомленні про підозру вартість.
Оцінка суду щодо можливості обмеження свободи підозрюваного.
Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).
І суд одразі відзначає, що при розгляді клопотань сторони обвинувачення щодо застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, слідчий суддя здійснює контроль за дотриманням права будь-якої людини на свободу пересування.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 29 Конституції України).
Отже, право людини на свободу пересування не є абсолютним і може бути обмеженим, але тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Також слідчий суддя враховує, що за положеннями частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: b) законний арешт для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; c) законний арешт, здійснений з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
При цьому суд враховує і практику застосування цієї норми права Європейським судом з прав людини, зокрема висновок цього суду з рішення у справі «Ассанідзе проти Грузії» (Assanidze v. Georgia), заява № 71503/01, п. 171, ECHR 2004-II) за яким Суд повторив, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у пункті 1 статті 5 Конвенції за своєю суттю відсилають до національного законодавства та встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм.
Тому слідчий суддя застосовує положення КПК України, напряму.
Отже, положення частини 1 статті 131 КПК України передбачають, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. І відповідно до частини 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому згідно з частиною 4 статті 176 КПК України, запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженого із прокурором, або за клопотанням прокурора.
А отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження заходи його забезпечення (в тому числі й тримання підозрюваного під вартою) можуть бути застосованими й під час досудового розслідування.
Проте суд відзначає, що за положеннями частини 1 статті 177 КПК України метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжного заходу, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (на які вказував прокурор): 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на потерпілого та свідка; 3) вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
А частина 2 статті 177 КПК України вказує на те, що підставою застосування будь-якого запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
І в силу положень частини 1 та 3 статті 184 КПК України, саме прокурор повинен довести і наявність обгрунтованої підозри, і наявність зазначених ризиків. При цьому, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини, що наведені вище.
З огляду на зміст нового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 15 серпня 2022 року, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він в період часу із 18:30 год. 11.08.2022 по 07:30 год. 12.08.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи біля торгового комплексу в смт. Печеніжин, по вул. Незалежності 1, знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття вікна в дверях автомобіля незаконно проник в автомобіль марки ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходяться у користуванні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав автомагнітолу марки «JVC», моделі «KD-G161», серійний номер 091X4453, бувшу в використанні вартістю 600 (шістсот) гривень.

Після чого ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 600 (шістсот) гривень.

Окрім цього, ОСОБА_5 , 12.08.2022 в період часу із 00:00 год. по 04:30 год. перебуваючи в смт. Печеніжин, по вул. Л. Українки, знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та відповідно до Закону України про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану на 90 діб, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відважування дверей проник до автобусу «МAN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , білого кольору, який знаходяться у користуванні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав плазмовий телевізор марки «Ergo», моделі «LE24D6», серійний номер «В» чорного кольору вартістю 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Після чого ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_13 майнову шкоду на суму 2700 (дві тисячі сімсот) гривень (а.с.30-32).
Слідчий суддя погоджується із тим, що вказані обставини підтверджуються наступними доказами, у їх сукупності: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12 серпня 2022 року, прийняту від ОСОБА_13 (а.с.7); протоколами огляду місця події від 12 серпня 2022 року, за якими вилучено плазмовий телевізор чорного кольору із надписом «Ergo»; автомагнітолу марки «JVC», моделі «KD-G161», серійний номер 091Х4453; блок чорного кольору із надписом «TEL FM2» та кросівки синього кольору із надписом «Jordan» (а.с.8-11); протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_8 від 12 та 13 серпня 2022 року, за якими вони вказали на обставини вчинення правопорушення, що вказані у повідомленні про підозру (а.с.12-16); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13 серпня 2022 року (а.с.32-33, 46-47), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 13 серпня 2022 року (а.с. 20-23), постановою про визнання та долучення предметів до кримінального провадження, як речових доказів (а.с. 18-19).
Слідчий суддя також відзначає, що за положеннями частини 4 статті 185 КК України, одна крадіжка (тобто, таємне викрадення чужого майна), вчинена в умовах воєнного стану вже є окремим і самостійним складом злочину.
Як наслідок, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 двох злочинів, передбачених саме частиною 4 статті 185 КК України.
Однак суд одразу відзначає, що навіть із застосуванням концепції "обгрунтована підозра", прямих доказів вчинення підозрюваним інкримінованих йому злочинів, поки що немає, і вся сукупність доказів, які зміг зібрати орган досудового розслідування, з огляду на їх конкретний зміст (а.с. 8-9,10-11,12,13-14,15-16,46-47,48-50) не є переконливими, а їх вагомість є дуже і дуже низькою, що звичайно пояснюється малим часом, що минув.
Доказами причетності підозрюваного до двох злочинів, по суті, поки що (а.с.1-69), є покази одного свідка, який стверджує, що підозрюваний був у нього у гостях до 21 години 11 серпня 2022 року, але пішов від нього, і він також покинув приміщення, в якому свідок та подізрюваний знаходились, а на ранок, у приміщенні де він знаходився із підозрюваним, свідок знайшов викрадені речі, які і приніс слідчому, разом із кросівками, в яких можливо був вдягнений підозрюваний. Звичайно суд враховує те, що на місці однієї крадіжки, було вилучено сліди підошв взуття можливого злочинця, а свідок приніс кросівки, які тільки за його словами є кросівками підозрюваного, в яких він був взутий 11 серпня 2022 року. Але результатів експертиз, не даний момент не має, як і не вирішеним залишається питання про те, яким же чином ці речі взагалі потрапили у приміщення свідка. Хоча суд враховує те, що за вироком суду підозрюваний вже був неодноразово засуджений за вчинення злочинів проти власності і міг вчинити нову крадіжку (а.с.48-50).
Тож наданих суду доказів, у їх сукупності, на даний момент достатньо для обгрунтованості підозри, але вагомість доказів слідчий суддя вважає низкою.
Разом з цим, слідчий суддя згоден із тим, що прокурор довів наявність ризиків того, що:
- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (про що свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним та його слабкі соціальні зв`язки);
- підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих і свідка (оскільки йому відоме їх місце проживання), зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує та судимість;
- підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення (оскільки раніше був засуджений за вчинення злочинів проти власності, зокрема крадіжки).
Однак суд не погоджується із тим, що прокурор довів ризик того, що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Оскільки слідчий разом із прокурором підозрюють ОСОБА_5 у двох закінчених злочинах, а тому суд не розуміє, як підозрюваний може їх продовжити.
І оскільки досудове розслідування наразі триває, вказані ризики, які суд вважає доведеними прокурором, є реальним.
Отже слідчий суддя погоджується із тим, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та наявність трьох вказаних ним ризиків, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема ризики того, що: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідка та вчинити нове кримінальне правопорушення.
Проте суд враховує, що за положеннями частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При цьому на виконання частини 1 статті 178 КПК України суд також враховує, що: докази про вчинення саме підозрюваним двох злочинів, передбачених частиною 4 статті 185 КК України не є достатньо вагомими, з підстав, викладених судом вище; йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років; підозрюваному 25 повних років; у нього цироз печінки та була язва шлунку, однак на стаціонарному лікуванні він не перебував і не потребує; не одружений, дітей немає; проживає у будинку своєї матері в АДРЕСА_1 ; постійного місця роботи чи навчання не має; освіта середня; щомісячний дохід 5000-6000 тисяч гривень; раніше судимий; раніше запобіжні заходи не застосовувались; відомості про те, що він підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення, у слідчого судді відсутні.
Тож враховуючи викладене, надані прокурором докази у їх сукупності, а також доведені прокурором ризики, особу підозрюваного, але не достатню вагомість доказів його причетності до двох інкримінованих йому злочинів на даний момент, суд вважає, що прокурор не довів, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання підозрюваного під вартою, не може запобігти доведеним ним ризикам, зокрема, наприклад, домашній арешт у нічний час доби.
Слідчий суддя ще раз підкреслює, що він згоден із доведеними прокурором ризиками, але відзначає, що запобігти їх настанню може і домашній арешт у нічний час у зв`язку із наступним.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох злочинів саме у нічний час, але вагомість доказів його причетності до їх вчинення, з підстав викладених вище, є слабкою; вирок, який надав прокурор вказує на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений частиною 3 статті 185 КК України, але він його вчинив у нічний час доби, як і ті два злочини, у вчиненні яких він підозрюється зараз (а.с.48-50). Отже настанню ризику можливого вчинення підозрюваним іншого злочину проти власності, можна запобігти нічним арештом.
Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, хоча і існує зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує, наявність судимості (а.с.35-36,48-50) та слабкі соціальні зв`язків, але цей ризик є мінімальним, через слабку вагомість доказів його причетності до двох інкримінованих йому злочинів, на даний момент, та введенням в Україні воєнного стану, який забороняє чоловікам призовного віку виїзд за межі території України. А наявність домашнього нічного арешту, надасть органам поліції можливість здійснювати за ним контроль.
Що стосується ризику можливого впливу на потерпілих та свідків, то хоча він і існує, йому можна запобігти зобов`язавши підозрюваного утриматись від спілкування із ними та не відвідувати місця їх проживання, перебування чи роботи. Суду важко уявити, як у денний час доби підозрюваний зможе приховати факт свого спілкування з кимось із них, а наявність у нього знань чи вмінь таке зробити прокурором не доведено.
Тож хоча слідчий суддя згоден із тим, що доведеним прокурором ризикам не зможуть запобігти особисте зобов`язання (стаття 179 КПК України), особиста порука (стаття 180 КПК України) чи застава (стаття 182 КПК України), з огляду на суть цих запобіжних заходів та суть ризиків, які довів прокурор. Але домашній арешт у нічний час, з огляду на встановлені судом обставини, на переконання слідчого судді зможе запобігти доведеним прокурором ризикам.
При цьому, якщо будь-які обставини, які враховує слідчий суддя на даний момент, зміняться, і прокурор дійде до висновку про необхідність змінити запобіжний захід на більш тяжкий, він має право подати клопотання про це у будь-який момент.
За положеннями частини 1 та частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби. А тому запобігти настанню доведеним прокурором ризикам може домашній арешт підозрюваного у нічний час.
Отже, клопотання прокурора у частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволенню не підлягає. Але з підстав, викладених вище, до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні залишати це житло із 22 години одного дня по 06 годину наступного дня, протягом всіх днів строку дії цієї ухвали, а саме: з 16 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.
І разом з цим, оскільки підозрюваний був затриманий у порядку статті 208 КПК України, але суд не застосовує до нього тримання під вартою, його слід негайно звільнити з під варти.
Оцінка суду щодо обов`язків підозрюваного.
За положеннями частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід та зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, передбачених частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Тож зважаючи на те, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують три ризики; але суд застосував більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у нічний час, на підозрюваного, на час домашнього арешту, слід покласти такі обов`язки: не відлучатися з селища міського типу Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу одного із слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження групою або одного з прокурорів, які здійснюють у ньому процесуальне керівництво групою; прибувати за першою вимогою до одного із слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження групою або одного з прокурорів, які здійснюють у ньому процесуальне керівництво групою, або слідчого судді Коломийського районного суду Івано-Франківської області; утриматись від спілкування із потерпілими ( ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та свідками ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та інші) по даному кримінальному провадженню; не відвідувати місця проживання, перебування чи роботи потерпілих ( ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та свідками ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та інші) по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області свій паспорт громадянина України (чи паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон.
У задоволенні клопотання прокурора, в частині покладання на ОСОБА_5 інших обов`язків слід відмовити, оскільки в силу суті цілодобового домашнього арешту в них немає необхідності.
Отже, керуючись статтями 2,7-29, 30-33, 36, 37, 42, 45-47, 55-57, 73, 75-83, 84-117, 131-132, 133-146, 176-206, 276-279, 291-293, 314-372, 376, 392-395 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , який полягає у забороні залишати це житло із 22 години одного дня по 06 годину наступного дня, протягом всіх днів строку дії цієї ухвали, а саме: з 16 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року.
У застосуванні запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_5 під вартою - відмовити.
Негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти.
Покласти на ОСОБА_5 , на період з 16 серпня 2022 року по 14 жовтня 2022 року, такі обов`язки: не відлучатися з селища міського типу Печеніжин Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу одного із слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження групою або одного з прокурорів, які здійснюють у ньому процесуальне керівництво групою; прибувати за першою вимогою до одного із слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження групою або одного з прокурорів, які здійснюють у ньому процесуальне керівництво групою, або слідчого судді Коломийського районного суду Івано-Франківської області; утриматись від спілкування із потерпілими ( ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та свідками ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та інші) по даному кримінальному провадженню; не відвідувати місця проживання, перебування чи роботи потерпілих ( ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та свідками ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та інші) по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до територіального органу (підрозділу) Державної міграційної служби України у Івано-Франківській області свій паспорт громадянина України (чи паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон.
Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення..
Копію цієї ухвали невідкладно вручити підозрюваному та прокурору.
Копію цієї ухвали направити до Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для контролю за поведінкою підозрюваного, а також для оформлення і звернення із дорученням до Державної прикордонної служби України для використання нею цієї ухвали в роботі під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон України та контролю у контрольних пунктах в`їзду та виїзду громадян на тимчасово окуповані території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1