Справа № 303/3658/22
Провадження № 1-кс/303/774/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

03 червня 2022 року м.Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мукачево, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 01.06.2022 року,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 03.06.2022 року звернувся до суду в порядку ст. 183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 від 01.06.2022 року.
Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.
Підозрюваний доставлений в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав о 14 год. 45 хв. 02 червня 2022 року, що підтверджується його особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено 02.06.2022 року, що підтверджується його особистим підписом.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що 27 травня 2022 року близько 21.00 години у АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , знаходячись у квартири АДРЕСА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , під час якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс останній множинні удари руками затисненими об кулак в область тулубу та обличчя, в подальшому не припиняючи своїх дій повалив останню на підлогу де продовжив наносити їй ряд ударів ногами в область тулуба та живота, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної тупої травми грудної клітки та черева, множинний перелом ребер зправа та зліва, розриву капсули та тканини печінки, масивної внутрішньої

кровотечі, травматичного шоку, внаслідок яких ОСОБА_8 померла.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не надається можливим. Також відносно ОСОБА_5 не може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки тяжкість вчиненого ним злочину створює реальні підстави вважати, що в разі обрання даного запобіжного заходу підозрюваний може покинути межі Закарпатської області, впливати на свідків, які на даний час не допитані та знищити докази злочинної діяльності.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п. 1 та п.3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового слідства, прокуратури та суду, чим перешкодить кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень. Постійного місця роботи та джерела доходів ОСОБА_5 не має. Також існує ризик, що він може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні,
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснив, що він нічого не робив, ніяких тілесних ушкоджень потерпілій не наносив. Відносно нього в суді розглядається ще одне кримінальне провадження, він нікуди не ухилявся, з`являвся на всі виклики. В даному провадженні він також не має наміру ухилятися від слідства та суду, буде виконувати всі покладені на нього обов`язки, тому просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно його підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у тримання під вартою, застосувати більш м`який запобіжних захід, а саме у вигляді домашнього арешту. Просив врахувати всі обставини, про які в судовому засіданні повідомив його підзахисний.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років та достатні підстави вважати, що існують ризики: переховування підозрюваного від органу

досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати вагомим інструментом залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити або спотворити докази вчинення злочину, а саме речові докази, які на даний час не встановлені.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1,2,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, що переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, за яким йому повідомлено підозру.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Прокурором та слідчим у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10-ти років та наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих щодо зміни їх показів на досудовому слідстві або судовому розгляді, а наявна підозра у вчиненні злочину із застосуванням насильства, може стати вагомим інструментом залякування; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання

підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.
Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконався, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 183 КПК України вичерпно перераховано підстави за яких слідчий суддя при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не застосовувати до підозрюваного заставу, зокрема : 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мукачево, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 30 липня 2022 року, без визначення застави.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_9