Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/301/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2022 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2022, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Вільшанського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, працюючого в «Ємилівське ХПП», немаючому на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні до 24.08.2022 року залишати житло, у період часу з 18.30 год. до 06.30 год., з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2022 року № 0000122, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.07.2022 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт, який полягає у забороні до 24.08.2022 року залишати житло, у період часу з 18.30 год до 06.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що наявні матеріали клопотання свідчать, про факти та інформацію, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. Також, під час розгляду клопотання, встановлено ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може вчинити нове кримінальне правопорушення, реальність настання якого підтверджена, в тому числі обставинами вчиненого злочину.
Разом з цим, слідчий суддя виходячи з обставин визначених ст. 178 КПК України, зокрема стану здоров`я обвинуваченого, прийшов до висновку, що у даному випадку буде достатній запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому в певний період доби залишати житло та поклавши на нього обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а також у клопотанні зазначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Проте, слідчим суддею проігноровано доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч.І ст.177 КПК України, що свідчить про незаконність та необґрунтованість про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя у своїй ухвалі посилається на стан здоров`я підозрюваного, хоча ні захисник, ні підозрюваний не надав жодних підтверджуючих документів щодо стану здоров`я ОСОБА_8 , що перешкоджає тримання останнього під вартою.

З огляду на викладене, прокурор вважає, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини у справі, впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Отже, беручи до уваги, особу підозрюваного ОСОБА_8 , реальність та обґрунтованість вищевказаних ризиків, застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою до підозрюваного є недопустимим, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , зазначає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід є доцільним, а тому апеляційні вимоги прокурора не підлягають задоволенню.

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, який апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які її заперечили щодо задоволення апеляційних вимог та просили залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст.183 КПК України що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положеннями ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176 178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

З матеріалів провадження встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування відомості про яке 26.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому 28.06.2022 року оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали клопотання, погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби не забезпечить запобіганню доведеним в ході розгляду провадження ризикам, передбаченим у п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити нове кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаним ризикам, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як домашній арешт у певний час доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, із таким рішенням повністю погоджується апеляційний суд.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження не містять переконливих доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Таким чином, доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів є нічим іншим, як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя, врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так як прокурором не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам.

А тому, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційні доводи прокурора про те, що слідчий суддя безпідставно врахував стан здоров`я підозрюваного є необґрунтованими, оскільки з наданих стороною захисту матеріалів убачається, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи та має проходити курс реабілітації.

Крім того, підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 не є саме стан його здоров`я, а недоведеність слідчим та прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, колегія суддів, перевіркою матеріалів клопотання встановила, що доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 .

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 липня 2022 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4