Провадження №1-кп/127/1059/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 р. за № 0000521, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, не судимого,
у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
18.08.2021 близько о 18 годині 00 хвилин, поліцейський взводу № 1, роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_5 , який згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу та підлягає захисту, перебуваючи у форменому одязі, з табельною вогнепальною зброєю, спільно з інспектором поліції взводу № 2, роти № З БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_8 , під час несення служби в складі екіпажу «ЮНКЕР-107», перебуваючи по вул. Академіка Янгеля у м. Вінниці, отримали на службовий планшет завдання «Домашнє насильство», за адресою: АДРЕСА_1 , де зі змісту повідомлення стало відомо, що син здійснює фізичне насильство відносно своєї матері. Прибувши на місце виклику близько 18.10 год. та зайшовши до будинку АДРЕСА_2 , працівники поліції підійшли до квартири АДРЕСА_3 , що розташована на сьомому поверсі будинку. Подзвонивши у дзвоник вхідних дверей, двері відчинила ОСОБА_6 , якій працівник поліції ОСОБА_5 , відповідно до положень ч. 3 ст. 18, п. 1, 4 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», представився та показав своє службове посвідчення, яка в подальшому повідомила, що її син ОСОБА_3 здійснює відносно неї фізичне насильство. Після цього з приміщення квартири АДРЕСА_3 , раптово вибіг ОСОБА_3 , та діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 є співробітником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки став поводити себе агресивно та, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків напав на працівника поліції ОСОБА_5 , при цьому наніс йому один удар рукою в область лівого ока. Далі, на висловлену вимогу працівників поліції припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_3 не відреагував, законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_8 , відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосував до ОСОБА_9 , спеціальний засіб «ПР», таким чином припинивши протиправні дії останнього. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 , поліцейському взводу № 1, роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП заподіяно (згідно з висновком судово-медичної експертизи № 790 від 19.08.2021 року) тілесне ушкодження: синець на обличчі зліва. Вказане ушкодження к ОСОБА_5 належить до легких тілесних ушкоджень, які виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), за давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 18.08.2021 р.

Дане суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та просив суд застосувати до ОСОБА_3 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно, коли до квартири прийшли поліцейські він ударив одного із них рукою, після чого вони застосували до нього силу та відвезли у лікарню. Щодо задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру покладався на розсуд суду.
Законний представник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 - ОСОБА_6 підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_7 підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , оскільки вважає, що це піде йому на користь.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що спільно з інспектором поліції ОСОБА_8 , під час несення служби в складі екіпажу «ЮНКЕР-107», перебуваючи по вул. Академіка Янгеля у м. Вінниці, отримали на службовий планшет завдання «Домашнє насильство», за адресою: АДРЕСА_1 , де зі змісту повідомлення стало відомо, що син здійснює фізичне насильство відносно своєї матері. Прибувши на місце виклику близько 18.10 год. та зайшовши до будинку АДРЕСА_2 , вони підійшли до квартири, двері відчинила ОСОБА_6 , якій він представився та показав своє службове посвідчення, яка в подальшому повідомила, що її син ОСОБА_3 здійснює відносно неї фізичне насильство. Після цього з приміщення квартири АДРЕСА_3 , раптово вибіг ОСОБА_3 , та діючи умисно, достовірно знаючи, що він є співробітником правоохоронного органу, став поводити себе агресивно та наніс йому один удар рукою в область лівого ока. На висловлену вимогу припинити свою протиправну поведінку, ОСОБА_3 не відреагував, законних вимог поліцейських не виконав, після чого ОСОБА_8 застосував до ОСОБА_9 спеціальний засіб «ПР», таким чином припинивши протиправні дії. Після цього ОСОБА_9 було доставлено до лікарні. Жодних претензій до ОСОБА_3 він немає. Не заперечує проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 .

З досліджених судом доказів, зокрема із документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 р. за № 0000521.

З витягу з наказу № 920 о/с від 07.12.2020 за підписом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України вбачається, що ОСОБА_5 прийнято на службу в поліцію та призначено з 07.12.2020 року по управлінню патрульної поліції у Вінницькій області: поліцейським взводу № 1 роти № 3.

З виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 17881 від 18.08.2021, виданої комунальним некомерційним підприємством "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" вбачається, що ОСОБА_5 встановлено 18.08.2021 р. діагноз: забій м`яких тканин лобної ділянки.
Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 17880 від 18.08.2021, виданої комунальним некомерційним підприємством "Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" вбачається, що ОСОБА_3 18.08.2021 р. встановлено діагноз: забійна рана лобної ділянки.
Як зазначено у висновку експерта №790 від 19.08.2021 року, у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження - синець на обличчі зліва. Вказане ушкодження належить до легких тілесних ушкоджень, виникло від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 18.08.2021 року.
З розстановки сил та засобів роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Вінницькій області ДПП з 08.00 18.08.2021 по 20.00 18.08.2021 вбачається, що екіпаж Юнкер -107, ПМР, на траспортному засобі Renault Duster, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , здійснювали патрулювання в районі Замостя у м. Вінниці.
З довідки Комунального некомерційного підприємства "Вінницька обласна клінічна психеневрологічна лікарня ім. Акад. О.І. Ющенка ВОР" № 29/4293 від 07.09.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18.08.2021 року по час видачі довідки перебував на стаціонарному лікуванні у 7 відділенні з діагнозом: параноїдна шизофренія.
З висновку судово-психіатричного експерта № 129 від 29.10.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0) та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (F20.0) та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Кримінального кодексу України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно положень ст. 93 Кримінального кодексу України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; 3) які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Статею 94 Кримінального кодексу України встановлено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Проаналізувавши зібрані у даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд визнає доведеним, що 18.08.2021 року близько 18 год. 10 хв. по АДРЕСА_1 , мало місце суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, дане суспільно небезпечне діяння вчинив ОСОБА_3 у стані неосудності.
Жодних даних про те, що на момент судового розгляду ОСОБА_3 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, до суду не надано.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, слід задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_3 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 100, 369-372, 376, 395, 512, 513 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2021 р. за № 0000521, відносно ОСОБА_3 , у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Речовий доказ у кримінальному провадженні DVD-R диск, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 13.09.2021 року, приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя