Справа № 750/3415/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/484/22
Категорія - ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002740 від 08 червня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2022 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 02 лютого 2017 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185,ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, який 12 січня 2021року був звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 755 грн. процесуальних витрат.

Судом визнано доведеним, що 08 червня 2022 року о 13 годині ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введений воєнний стан та в подальшому Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 25 травня 2022 року на 90 діб, перебуваючи в АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, проник через пошкоджені внаслідок обстрілу двері до господарського приміщення, де з електричної щитової намагався таємно викрасти рубильники-вимикачі різних марок та в різній кількості на загальну суму 4 149 грн. 90 коп., що належали ФОП ОСОБА_8 , проте, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки з викраденим майном був затриманий свідком ОСОБА_10 у цьому ж господарському приміщенні.

В апеляційні скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, оскільки призначене судом покарання хоч і не виходить за межі, встановлені санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, але за своїм розміром є явно несправедливим через суворість, не відповідає особі винного та тяжкості вчиненого.

Вказує на те, що судом безпідставно не визнано обставиною, що пом`якшує покарання відсутність фактичної заподіяної шкоди потерпілому та відсутність у потерпілого претензій до обвинуваченого. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_6 має низку тяжких та невиліковних захворювань. Не погоджується з висновком суду щодо надання оцінки характеристиці обвинуваченого, оскільки із довідки вбачається, що ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання.

Застосування ст. 69 КК України можливе за наявності у кримінальному провадженні виняткових обставин, які дають підстави розраховувати на досягнення мети покарання. При цьому, наявні обставини, що пом`якшують покарання, мають істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого.

На переконання захисника, судом першої інстанції встановлено, але фактично не враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, а також думка потерпілого який просив суворого не карати ОСОБА_6 .

При цьому, судом взагалі не враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за час проживання скарг на його поведінку до адміністрації КП «ЖЕК-10» не надходило, він має ряд тяжких та невиліковних захворювань, що у сукупності з встановленими пом`якшуючими обставинами та даними про особу обвинуваченого, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та свідчать про можливість застосування ч. 1 ст. 69 КК України з призначенням покарання нижчого від найнижчої межі санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката та обвинуваченого, які просили про пом`якшення покарання, потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу сторони захисту, вказуючи на повне відшкодування завданої йому шкоди та щире каяття обвинуваченого, прокурора, який не погодився з доводами сторони захисту та просив вирок суду в частині призначеного покарання залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів не перевіряються. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

Призначаючи покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен призначити його у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, визначених ст.ст. 50, 65 КК України, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Таким чином, на несправедливість покарання має вказувати істотна (очевидна) диспропорція (порушення рівноваги) між визначеним судом видм та розміром покарання, і видом та розміром покарання, яке б мало бути призначено, з урахуванням усіх обставин, що повинні враховуватись при призначенні покарання.

Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцією ч. 4 статті 185 КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Негативних характеристик на обвинуваченого немає. Він не притягувався до адміністративної відповідальності. Проживає з цивільною дружиною, яка має на нього позитивний вплив, щиро шкодує з приводу вчиненого.

Щире каяття, передбачене у п. 1 ч.1 ст. 66 КК України, як обставина, що пом`якшує покарання, добровільне відшкодування шкоди в силу п. 2 ч.1 ст. 66 КК України, є другою обставиною, що вказує на необхідність пом`якшення покарання.

Суд першої інстанції зазначив, що врахував кількість та вартість викраденого, проте залишив поза увагою, що подія кримінального правопорушення мала місце у травні цього року, коли ще не була відновлена робота підприємств та організацій, не ходив транспорт і не було фактичної можливості знайти засоби на прожиття, що мав місце незакінчений замах на викрадення.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та нове кримінальне правопорушення вчинив у період непогашеної та не знятої у встановленому порядку судимості, проте має ряд хронічних, невиліковних, тяжких захворювань.

Вид та строк призначеного обвинуваченому покарання, повинен узгоджується з критерієм справедливості, правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливістю застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

З огляду на стадію кримінального правопорушення, незакінчений замах на крадіжку чужого майна, повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, який прибув на апеляційний розгляд і просив про поблажливість у покаранні та зниженні його строку, який є явно несправедливим, повне визнання обвинуваченим своєї провини, каяття, відсутність негативних характеристик, наявність у нього тяжких невиліковних захворювань, колегія суддів вважає можливим призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 408, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України знизити покарання до трьох років шести місяців позбавлення волі.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12