Провадження № 1-кс/947/6967/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001157 від 21.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 194, ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 1, 2 ст. 255 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001157 від 21.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 194, ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у 2015 році, точні дата та час під час досудового розслідування не встановлені, з метою підриву основ суспільної безпеки, здійснення кримінальної діяльності, а також отримання грошових коштів злочинним шляхом, скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів ОСОБА_7 створив стійку, ієрархічну спільноту - банду визначивши при цьому метою діяльності зазначеної злочинної організації безпосереднє вчинення її членами тяжких або особливо тяжких злочинів на території Одеської області та постановив за собою роль керівника.

До складу злочинного угрупування, яке діє на території Ізмаїльського та Ренійського районів Одеської області, та підтримує зв`язки із аналогічними угрупуваннями, які діють на території Республіки Молдова та Румунії входить ряд осіб, у тому числі з числа місцевих мешканців.

У період з 2018 по 2022 роки встановлено та зареєстровано вчинення зазначеною бандою під керівництвом ОСОБА_7 ряду тяжких та особливо тяжких злочинів на території м. Одеси та Одеської області, а саме:

- вимагання грошових коштів у керівників сільськогосподарських підприємств ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- умисне знищення і пошкодження майна належного сільськогосподарським підприємствам, власниками яких є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та майна, що перебувало у їхньому віданні чи під охороною;

- вимагання грошових коштів належних родині ОСОБА_10 , які здійснювали господарську діяльність у сфері виноробства;

- носінні, зберіганні, придбанні, передачі чи збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Разом з цим, в ході проведення подальшого досудового розслідування проведено комплекс слідчих дій та оперативно-розшукових заходів з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень. Так, аналізуючи покази свідків, записи камер зовнішнього відеоспостереження поблизу місць події по ймовірних шляхах підходу-відходу злочинців та в ході відпрацювання осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в тому числі обізнаними з правилами поводження з гранатами та вибуховими речовинами встановлено ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 20.07.2022 в установленому законом порядку повідомлено про підозру

Так, у ході досудового розслідування 30.06.2022 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси (справа № 947/13380/22, провадження № 1-кс/947/5980/22), надано дозвіл на проведення обшуку приміщення спортивного комплексу «Плавальний басейн», який знаходиться на території Державного професійно-технічного навчального закладу «Ізмаїльське вище професійне училище» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фанагорійська, 7, який фактично проведено 22.07.2022 року.

Разом з цим, 01.07.2022 року кримінальне провадження №0000335 від 21.05.2022 об`єднано з кримінальним провадженням №0000394 від 11.03.2021 під єдиним номером №0000394. В подальшому, 14.07.2022 кримінальне провадження №0000394 від 11.03.2021 об`єднано з кримінальним провадженням №0001157 від 21.10.2020 під єдиним номером №0001157.

Так, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено наступні речі:

- пістолет-револьвер «Zbroia», серійним номером НОМЕР_1 ;

- пістолет «CZ100», кал. 9 мл lugar №С7392;

- видаткова накладна №5056 від 04.08.2021 на 1 арк.;

- видаткова накладна №5061 від 04.08.2021 на 1 арк.;

- накладні на ім`я ОСОБА_12 на 2 арк.;

- чек на ім`я ОСОБА_13 ;

- 19 товарних чеків з квитанціями на ім`я кафе-ФОП ОСОБА_4 ;

- копія виписки с Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.;

- копія паспорту на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк.;

- копія ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_4 на 1 арк;

- повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контакту на 6 арк;

- заява ОСОБА_14 про прийняття на роботу та копія паспорту на 2 арк.;

- заява про прийняття на роботу від ОСОБА_15 на 1 арк.;

- заява про прийняття на роботу від ОСОБА_16 та копія паспорту на 2 арк.;

- заява про прийняття на роботу та копії паспорту ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 на 12 арк.;

- заява про звільнення ОСОБА_22 від 03.07.22, 04.07.22 на 2 арк.;

- заява про прийняття на роботу від ОСОБА_22 , копія його паспорту та ІПН на 4 арк.;

- заява про прийняття на роботу від ОСОБА_23 , копія його паспорту та ІПН на 4 арк.;

- заява про прийняття на роботу від ОСОБА_24 та копія паспорту на 2 арк.;

- заява про прийняття на роботу від ОСОБА_25 , копія його паспорту та ІПН на 3 арк.;

- копії документів на ім`я ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 на 12 арк.;

- квитанція на ім`я ОСОБА_4 «Бассейн» на 1 арк.;

- блокнот з записами «Jooydoo» коричневого кольору;

- ноутбук «Lenovo» S/N PF02СRW6, зарядний пристрій до нього;

- грошова купюра номіналом 1000 грн 1 шт;

- грошові купюри номіналом 500 грн 51 шт;

- грошові купюри номіналом 200 грн 82 шт;

- грошові купюри номіналом 100 грн 57 шт;

- грошові купюри номіналом 50 грн 37 шт;

- грошові купюри номіналом 20 грн 3 шт. в загальній сумі 50 510 грн.

Вилучені речі визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого, та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_4 підтримав думку свого представника.

Дослідивши матеріали, надані з клопотанням, вислухавши думки учасників провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст.2, ст.7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

В даному клопотанні слідчий зазначає, що вилучене майно визнано речовим доказом, тому з метою збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Разом з тим, будь-яке обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, зокрема перевірити факт відповідності такого майна категорії речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), дане клопотання не містить.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні формально перелічено підстави арешту майна, однак клопотання не містить відповідного обґрунтування необхідності арешту зазначеного в клопотанні майна.

Згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Матеріали клопотання не містять будь-яких доказів, що зазначене в клопотанні майно повністю відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, як доказ у кримінальному провадженні, тобто яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Таким чином, клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0001157 від 21.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. п. 1, 5, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 194, ст. 257, ч. 4 ст. 189, ч. 1, 2 ст. 255 КК України - повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1