У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Білгород-Дністровський, Білгород-Дністровського району Одеської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000237.

Цією ж ухвалою продовжений строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Учасники судового провадження (в режимі відеоконференції):

захисник ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 травня 2022 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.07.2022 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Захисник вказує на те, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення є необґрунтованим, і суд, зобов`язаний досліджувати наявність обґрунтованості обвинувачення.
На думку апелянта, зазначені у клопотанні прокурора ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, зокрема ризик переховування від суду обґрунтований лише тяжкістю кримінального правопорушення, при цьому, зі спливом часу, цей ризик, значно зменшується та зникає, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних прокурором не доведений належними та допустимими доказами, в тому числі в частині погроз потерпілим, а ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є надуманим.
Захисник зазначає, що прокурором не обґрунтовано того, чому застосування більш м`яких запобіжних заходів не дозволить уникнути ризиків кримінального провадження, ані прокурором у клопотанні, ані судом у рішенні, не наведено доводів на обґрунтування неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
Апелянт вказує на порушення судом права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист, оскільки останньому не вручено клопотання прокурора та не забезпечено в судовому засіданні участі, як обвинуваченого, так і його захисника.
Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд не дослідив даних, що характеризують його особу, зокрема останній має постійне місце мешкання, проживає з батьком, матір`ю та братом, тобто має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягався, має наміри захищати країну, вступивши до лав територіальної оборони.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України.
Під час судового засідання прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Клопотання мотивоване тим, що строк тримання обвинувачених під вартою закінчується, а ризики можливого переховування, впливу на свідків та потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину пов`язаного з насильством, за яким передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, на даний час не допитувались обвинувачені, один потерпілий та декілька свідків, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків або вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог закону судом дотримано в повному обсязі.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 окрім іншого, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти життя та здоров`я особи, при цьому наразі, в іншому кримінальному провадженні, притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 187 КК України, обізнаний про місця мешкання потерпілих та свідків, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на малолітнього потерпілого або свідків, які, на даний час, не допитані судом, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуюче наведене, є безпідставними доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та наявних ризиків, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків.

Посилання захисника ОСОБА_6 на наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця мешкання та певних соціальних зв`язків, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновків суду про можливість вчинення ним дій, передбачених ст. 177 КПК України. Всі зазначені обставини враховані судом першої інстанції при постановленні рішення.

Твердження захисника ОСОБА_6 про порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист, є безпідставними.
Так, згідно роз`яснень Верховного Суду, викладених у п. 7 листа № 1/0/2-22 від 03.03.2022 р., щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, враховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Відповідно встановлених судом першої інстанції обставин, обвинувачений ОСОБА_5 виявив бажання приймати участь у судовому засіданні безпосередньо, але у зв`язку з військовою агресією та оборонними боями Збройних Сил України біля м. Миколаєва, доставка обвинуваченого з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було неможливим. Від проведення судового засідання в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_5 відмовився.
Крім наведеного, у призначений день та час судового розгляду клопотання прокурора, захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та на зв`язок в режимі відеоконференції не вийшов.
Отже, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції в умовах воєнного стану, цілком обґрунтованого розглянув клопотання прокурора за відсутності обвинуваченого, належним чином мотивував процедуру такого розгляду, а також забезпечив безпеку учасників кримінального провадження, працівників суду та суддів, дав можливість здійснювати правосуддя в умовах воєнного стану, у тому числі з метою оперативного вирішення порушених сторонами кримінального провадження питань.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 травня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3