Справа № 541/1192/22
№ провадження 1-кп/541/163/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 15.06.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любівщина Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2022 року близько 08 год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , проходячи біля зупинки громадського транспорту, розташованої навпроти території Миргородського державного керамічного технікуму ім. М.В. Гоголя, в м. Миргороді по вул. Гоголя 146, виявив на асфальтному покритті біля лавочки на території зупинки громадського транспорту, мобільний телефон марки Samsung моделі SM J400F, належний потерпілій ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 під впливом раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, скориставшись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу, в період воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, підібрав увімкнений без блокування сенсорного екрану мобільний телефон марки «Samsung моделі SМ J400F», вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-22/7583-ТВ від 20.06.2022 року становить 1450 грн. 00 коп.. В подальшому, ОСОБА_5 , не маючи дійсного та уявного права користування чи володіння вказаним майном, не вжив заходів направлених на ідентифікацію власника для повернення останній її майна, розпорядився ним на власний розсуд, а саме залишив його у своє постійне користування, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 1450 грн. 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що 09 червня 2022 року їхав у військомат, вийшов на зупинці «Керамотехнікум» і біля лавочки побачив телефон, який поклав собі до кишені. Цей телефон був ввімкнутий, блокування не було. Телефон він залишив собі, витяг з нього сім-карту та флешку і викинув, встановив свої картки, до органів поліції не звертався. У вчиненому він розкаявся, більше такого не повторить, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 09 червня 2022 року на зупинці «Керамотехнікум» вона загубила телефон «Samsung», він випав з кишені, потім вона повернулася туди, але його вже не було. В подальшому телефон їй повернули, претензій до обвинуваченого не має, просила призначити покарання на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, неповнолітніх дітей

не має, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у скоєному, а також враховуючи досудову доповідь органу пробації, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM S400h, з об`ємом пам`яті 2/16Gb, карта пам`яті на 32 Gb, картонна коробка від мобільного телефону марки «Samsung» моделі SM S400h, з об`ємом пам`яті 2/16Gb, які передані на відповідальне

зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1