Провадження № 1-кс/461/1162/22
про тимчасовий доступ до речей і документів
04.04.2022 року місто Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,
Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу, з вилученням в оригіналах у службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) або їх представника, які діють у межах повноважень з представництва вищевказаного підприємства, згідно із законом, майна (речі, предмети, документи), а саме: журнали №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 обліку надходження і реалізації або передачі для реалізації транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, укладені договори купівлі-продажу транспортних засобів, актів приймання-передачі біржових угод і номерних знаків для разових поїздок заповнених від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », договори купівлі-продажу транспортних засобів №№ 1-2046 (з додатками до них, які є їх невід`ємною частиною), укладені від імені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Клопотання обґрунтовує тим, що через скасування слідчим суддею арешту з наведених первинних документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виникла необхідність в отриманні дозволу слідчого судді на проведення тимчасового доступу до первинних документів щодо імпорту автомобілів в Україну та їх реалізації. Прокурор вказує на те, що первинні документи щодо господарських операцій з продажу ТЗ на користь громадян, які не є платниками ПДВ, є необхідними для використання під час перевірки дотримання законності ведення бухгалтерського та податкового обліку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також повноти декларування податкових зобов`язань зі сплати податків. За твердженням прокурора, саме первинні документи містять фактичні дані про суть вчинених господарських операцій ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не були відображені у повному обсязі в звітності цього підприємства та матимуть важливе значення під час здійснення податкового контролю (перевірки) цих платників податків ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час наказом ДПС України «Про встановлення простою у роботі ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 24.02.2022 № 243-0 встановлено простій у роботі ДПС та її територіальних органах на період дії воєнного стану. З огляду на вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, з мотивів наведених у ньому.
Представник володільця просив відмовити у задоволенні клопотання, з підстав наведених у письмових запереченнях. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Відповідно до положень ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, серед іншого, тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до положень ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно статті 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Також, ухвалюючи рішення у справі, враховую те, що системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів або про відмову у наданні такого доступу, положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.
Таким чином, розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що 20.01.2022 року слідчим СУ ГУ НП у Львівській області в межах даного кримінального провадження проведено обшук в орендованому ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » приміщенні по АДРЕСА_1 . Під час вказаного обшуку слідчим вилучені документи які належать і стосуються діяльності не тільки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Перевіркою наведених доводів прокурора встановлено наступне.
До клопотання долучено витяг з висновку вказаного аналітичного дослідження.
Згідно пояснень прокурора в ході розгляду клопотання, наведені доводи підтверджено зазначенням у даному висновку твердження наступного змісту:
«Враховуючи все вище перераховане можливо зробити припущення, що посадовими особами ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у період з 01.01.2021 по 31.01.2022 в ланцюгу транзитних операцій було здійснено реєстрацію податкових накладних для подальшого документального оформлення операцій з підприємствами реального сектору економіки України».
Аналіз зазначеного твердження та витягу з висновку фактично вказує на те, що даним ТОВ здійснено реєстрацію податкових накладних для подальшого документального оформлення операцій з підприємствами реального сектору економіки України. Разом з тим, наведений висновок не містить жодних даних про ймовірну незаконну діяльність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Також, оцінюючи обставини встановлені в ході розгляду клопотання в контексті положень визначених ст.ст. 131, 132 КПК України, виходжу з наступного.
Як наведено вище, відповідно до вказаних норм КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
В ході розгляду клопотання прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, всупереч зазначеним положенням, прокурором до матеріалів клопотання не долучено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даних обставин. Зокрема, відповідно до витягу з ЄРДР долученого до клопотання фактичною підставою для внесення відомостей до реєстру та початку досудового розслідування слугували: «матеріали правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінального правопорушення». Однак, жодного доказу з цього приводу слідчому судді не подано.
Крім того, клопотання не містить належного обґрунтування з приводу того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (у даному випадку юридичної особи), про який ідеться в клопотанні прокурора. Зокрема, незважаючи на те, що документи з приводу тимчасового доступу до яких прокурор звернувся до слідчого судді з 20.01.2022 року перебувають у фактичному розпорядженні та володінні органу досудового розслідування, внаслідок вилучення під час обшуку, прокурор не доводить належними засобами доказування необхідність запропонованого ним ступеня втручання у права і свободи товариства (його учасників), зокрема гарантованого ст. 42 Конституції України, права на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Так, незважаючи на те, що прокурор та орган досудового розслідування обізнані у тому, що володілець документів ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вказує на наявність об`єктивних перешкод у повноцінному здійсненні підприємницької діяльності, внаслідок вилучення документації, на чому, зокрема представник володільця наголошує під час розгляду даного клопотання та звертав увагу під час розгляду клопотання про скасування арешту на документи вилучені під час обшуку, про що йдеться у відповідній ухвалі слідчого судді, яка є у розпорядженні прокурора, останній наведені доводи володільця залишив поза увагою.
Оцінюючи подане клопотання на предмет можливості виконання завдання, для виконання якого прокурор звертається до слідчого судді, слід відзначити наступне. У клопотанні зазначено, що первинні документи щодо господарських операцій з продажу ТЗ на користь громадян, які не є платниками ПДВ, є необхідним для використання під час перевірки дотримання законності ведення бухгалтерського та податкового обліку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також повноти декларування ним податкових зобов`язань зі сплати податків. Крім того, прокурор вказує, що саме первинні документи містять фактичні дані про суть вчинених господарських операцій ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що не були відображені у повному обсязі в звітності цього підприємства та які матимуть важливе значення під час здійснення податкового контролю (перевірки) цих платників податків ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Разом з тим, ні клопотання, ні долучені до нього докази не містять відомостей та не вказують на те, що:
-у звітності підприємства не були відображені у повному обсязі фактичні дані про суть вчинених господарських операцій;
-ТОВ допущено будь-які порушення ведення бухгалтерського та податкового обліку.
Крім того, не зрозумілим залишається посилання прокурора на те, що отримання тимчасового доступу необхідно для здійснення податкового контролю (перевірки) цього платника податків, адже чинний КПК України не наділяє ні прокурора, ні орган досудового розслідування такою функцією, а саме - здійснення податкового контролю (перевірки) платників податків.
В свою чергу, питання перевірки дотримання законності ведення бухгалтерського та податкового обліку товариствами віднесено до компетенції та повноважень відповідних уповноважених осіб податкових і фіскальних органів, а Порядок проведення податкових перевірок, як і витребування документів з цією метою, регулюється Податковим кодексом України і не передбачає звернення прокурора до слідчого судді.
Більше того, чинний КПК України не регламентує питання проведення податкових перевірок, а такі перевірки не відносяться до категорії різновиду слідчих дій або заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, посилання у клопотанні на наказ ДПС України «Про встановлення простою у роботі ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 24.02.2022 № 243-0, яким встановлено простій у роботі ДПС та її територіальних органах на період дії воєнного стану, вважаю необґрунтованим, адже сам факт встановлення простою у роботі ДПС не є перешкодою для ініціювання відповідного питання, а лише являється причиною відкладення проведення відповідних перевірок.
Більше того, документи з приводу тимчасового доступу до яких звернувся прокурор, перебувають у розпорядження органу досудового розслідування з 20.01.2022 року, а наказ вказаний вище датований 24.02.2022. Отже, у органу досудового розслідування з моменту отримання у розпорядження відповідних документів було достатньо часу для ініціювання відповідного питання. Хоча у будь-якому випадку, незалежно від даної обставини, очевидним є те, що проведення податкових перевірок не відноситься до категорії різновиду слідчих дій або заходів забезпечення кримінального провадження.
Доводи прокурора щодо пов`язаності часу ініціювання питання про проведення планової податкової перевірки ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прокуратурою перед ІНФОРМАЦІЯ_2 до подій у майбутньому, без визначення відповідних строків, суперечить принципам визначеним у статті 28 КПК України. Зокрема, згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Оцінюючи клопотання та обставини встановлені у ході його розгляду в контексті положень ч.ч. 5-7 статті 163 КПК України, слід відзначити наступне.
В ході розгляду клопотання встановлено, що документи з приводу доступу до яких звернувся прокурор, з 20.01.2022 року перебувають у фактичному володінні та розпорядженні органу досудового розслідування, внаслідок їх вилучення під час обшуку. Більше того, незважаючи на те, що 23.03.2022 року орган досудового розслідування повідомлений про скасування арешту на вказані документи, такі володільцю, станом на момент розгляду даного клопотання, не повернуті.
Таким чином, прокурором не доведено те, що документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Той факт, що документи перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування достатньо тривалий проміжок часу (понад два місяці) вказує на те, що у слідчих та прокурора було достатньо часу для фіксації та аналізу їх змісту, тобто для належного обґрунтування та доведення того, що ці документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Неможливо у цьому контексті не відзначити і той факт, що, відповідно до витягу з ЄРДР, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться з 29.10.2019 року, тобто прокурор та орган досудового розслідування мав у своєму розпорядженні достатньо часу (практично два з половиною роки) для збору відповідних доказів у кримінальному провадженні, в тому числі і для виконання завдань наведених вище, а саме виконання обов`язку довести обґрунтованість відповідного клопотання про тимчасовий доступ.
Крім того, всупереч положень статті 163 КПК України, прокурор залишив поза увагою виконання ним обов`язку довести те, що документи з приводу яких подане клопотання не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а у разі віднесення цих документів до такої категорії виконання обов`язку довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Так, зокрема, прокурор не навів у клопотанні чому неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Недоведення в ході розгляду клопотання обставин визначених ч. 5 ст. 163 КПК України, виключає можливість ухвалення слідчим суддею рішення про надання тимчасового доступу до речей і документів.
Відповідно до положень ч. 7 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Разом з тим, матеріали клопотання не містять жодних доказів, а саме клопотання належного обґрунтування наявності підстав для надання розпорядження про вилучення документів, тобто підтвердження того, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Більше того, посилаючись на необхідність вилучення документів, прокурор залишає поза увагою доводи володільця неодноразово озвучені в ході розгляду клопотання щодо того, що вилучення фінансово-господарської документації є перешкодою у здійснення повноцінної діяльності товариством та фактично її паралізує, адже очевидним є те, що вилучення такої документації об`єктивно істотно ускладнить можливість ведення фінансової звітності та бухгалтерського обліку, відповідно до положень чинного законодавства, на необхідності дотримання якого наголошує сам прокурор.
Також слід відзначити, що в ході розгляду клопотання встановлено, що кримінальне провадження фактично стосується ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ПП « ОСОБА_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ). Зокрема, з долученого до клопотання витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження розпочато щодо посадових осіб ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ". У свою чергу, причетність ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (його посадових чи службових осіб, учасників товариства) до вказаного кримінального провадження прокурор обґрунтовує лише тим, що на час проведення обшуку документи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перебували у приміщенні, де проводився обшук. Разом з тим, в ході розгляду клопотання встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » орендує робоче місце за місцем проведення обшуку і саме тому наведені у клопотанні документи були виявлені під час обшуку. Зазначені обставини підтверджуються наданим слідчому судді договором № 1-ОРМ про надання послуг оренди робочого місця від 04.01.2022 року. В свою чергу, доводи прокурора щодо можливої фіктивності цього договору нічим не підтверджені, є голослівними, а вказаний договір є чинним та не визнавався недійсним у порядку визначеному законом.
Не може залишитись поза уваги слідчого судді і наступні обставини.
Відповідно до п . 6 ч. 1 статті 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом. Тобто, чинний КПК містить положення щодо необхідності зазначення в ухвалі особи (осіб), яким надано тимчасовий доступ.
Як наведено вище, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Отже, в ухвалі слідчого судді слід зазначити уповноваженого представника сторони кримінального провадження, якому (яким) надано тимчасовий доступ.
Згідно п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Прокурор у своєму клопотанні в прохальній частині просить надати тимчасовий доступ (покласти виконання ухвали) на слідчих СУ ГУНП у Львівській області анкетні дані яких він зазначає, а також інших слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні (без зазначення анкетних даних П.І.Б.).
При цьому наводячи коло осіб, яким прокурор просить тимчасовий доступ, матеріалами клопотання (витяг з ЄРДР) підтверджено повноваження на здійснення процесуальних (слідчих) дій в межах даного кримінального провадження лише чотирьох прокурорів. Повноваження інших вищеперелічених осіб у кримінальному провадженні не підтверджено жодними доказами.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що з клопотання та долучених до нього матеріалів не вбачається, що документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, приходжу до висновку про необґрунтованість доводів прокурора та не підтвердження їх відповідними доказами, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.159-165 КПК України, слідчий суддя -
В задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1