Справа № 185/5445/22
Провадження № 1-кс/185/1081/22
26 липня 2022 року м.Павлоград
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх, малолітніх та осіб похилого віку на утриманні немає, інвалідом не являється, в зоні проведення ООС службу не проходив, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 23.11.2021 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 21.07.2022 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до відпрацювання 100 годин громадських робіт,
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Відповідно до клопотання 28.06.2022 приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_5 спільно зі своїм товаришем ОСОБА_6 прийшли на річку Вовча, що протікає біля парку «ім. 1-го Травня» м. Павлограда, де спільно відпочивали. Під час відпочинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на портативній вluetooth колонці марки «Cigii», яка була під`єднана до мобільного телефону марки «Орро», що належать ОСОБА_6 , слухали музику. Приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 поросив ОСОБА_5 сходити до магазину «Аврора», що розташований по вул. Соборна, м. Павлограда з метою придбати рибацькі снасті. ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_6 відповів згодою, при цьому в указаний час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння вказаною портативною колонкою та телефоном. В той же день, приблизно о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне протиправне вилучення чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистою зацікавленістю, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом послухати музику під час руху до магазину, заволодів мобільним телефоном марки «Орро» моделі А12, синього кольору, ІМЕЙ НОМЕР_1 , S/N TS55Y945LOFHYDE8S вартістю 2850,00 грн. та портативною вluetooth колонкою марки «Cigii» моделі F62 BT, чорного кольору, вартістю 869,47 грн., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 3719,47 грн.
Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, вчинене ОСОБА_5 , кваліфікується за ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 01.07.2022 приблизно о 14 годині 40 хвилин рухався по вул. Миру, м. Павлограда, Дніпропетровської області. Проходячи повз будинок №54 по вказаній вище вулиці ОСОБА_5 через незакриті двері в першому під`їзді побачив дитячий велосипед-коляску марки «Crosser», синього кольору і в указаний час у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану (згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022).
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, приблизно о 14 годині 45 хвилин зайшов до першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де, перебуваючи на сходинковій площадці, скориставшись тим, що контроль зі сторони власника майна відсутній, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав дитячий велосипед-коляску марки «Crosser Т350», синього кольору, що належить ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 869,47 грн.
В послідуючому ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, вчинене ОСОБА_5 , кваліфікується за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
26 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання копіями письмових доказів.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, перебуваючи на іспитовому терміні, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість знову вчинив корисливі злочини, один з яких відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не має місця роботи, як постійного джерела прибутку, не має міцних соціальних зв`язків, а отже є підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 відомі дані свідків та потерпілих по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні. Вважають, що інший більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, не заперечував проти задоволення клопотання.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрюваний, міг вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не має місця офіційної роботи, як постійного джерела прибутку, не одружений, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, інкриміновані підозрюваному протиправні дії вчинив в період іспитового строку.
Слідчим суддею також врахована практика Європейського суду з прав людини рішення «Selcuk v. Turkey Сельчук проти Туреччини», § 34, згідно якого наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин.
Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та кримінального проступку, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування підозрюваного, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого, 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінується та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину, встановлено від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст.12 КК України належить до тяжкого злочину, обставини вчиненого кримінального правопорушення, розмір шкоди, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати мінімальний розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч.3 ст.182 КПК України.
Керуючись ст.176-178,183,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16:52 23 вересня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Строк дії ухвали обчислювати з моменту проголошення ухвали, а саме з 26 липня 2022 року 16.52 год.
Строк дії ухвали - до 16.52 год 23 вересня 2022 року включно.
Взяти підозрюваного під варту в залі суду негайно.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.
Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.
У випадку невиконання підозрюваним покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1