печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9546/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000871, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділуОфісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;

-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;

-грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.;

-сім-карта Т-Mobile 779641737F.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000871 від 08.07.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що встановлена група осіб, які є прибічниками так званого «руського миру» та політики надання автономних прав мешканцям громад та територій Донбасу України або приєднання їх до російської федерації, організували схему постачання кам`яного вугілля через російсько Український кордон, шляхом залізничного перевезення з тимчасово окупованої території Луганської області з міст Ровеньки, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за підробленими документами походження вугілля видобутого нібито на території рф.

Згідно наявних у слідства даних, до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розподілу злочинних ролей, останній перераховує кошти як на підтримку так званого «руського миру», так і для організації видобування кам`яного вугілля на непідконтрольній території Луганської області і вирішення корупційних питань, що стосуються його видобування та перевезення на територію України.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2022 по справі № 757/9506/22-к проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;

-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;

-грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.;

- сім-карта НОМЕР_1 .

Постановою слідчого 31.03.2022 вилучені речі та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому дані та обставини, просили задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про місце, дату та час судового засідання.
З урахуванням скорочених строків розгляду клопотання про накладення арешту, вжиття всіх заходів щодо повідомлення сторін, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано можливим розглянути клопотання у відсутність незявившихся осіб.
Заслухавши позиції прокурора, слідчого, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000871 від 08.07.2021 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.03.2022 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі та інших господарських приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 .
31.03.2022 на підставі вказаної ухвали слідчого судді проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: один ключ в картонній коробці з написом 474; чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198; грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.; сім-карта Т-Mobile 779641737F.
Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 від 31.03.2022 вилучені речі та грошові кошти визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000871.
05.04.2022 до суду надійшло клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.
Так, відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання надійшло до суду поза строками, що визначені абз.2 ч. 5 ст. 171 КПК України, що обумовлено об`єктивними чинниками, а саме необхідністю забезпечення особливого режиму роботи правоохоронних та судових органів в умовах воєнного стану.
Крім того, відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК (частина 1 статті 173 КПК).
При вирішенні питання про арешт майна (речей), які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).
Таким чином, такої підстави для відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.
Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.
Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.
Крім цього, вирішення слідчим суддею, судом питання про арешт майна, яке було правомірно тимчасово вилучене, при порушенні строку звернення слідчим, прокурором із клопотанням про арешт, відбувається в період часу, коли режим тимчасового вилучення припинився (пункт 3 частини 1 статті 169 КПК).
Отже, вирішення питання щодо арешту майна залежить від того, чи має воно значення доказу в кримінальному провадженні, а не від того, чи своєчасно відповідне клопотання надійшло до слідчого судді.
Враховуючи викладене, те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, про що слідчим прийнято відповідне процесуальне рішення у формі постанови, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту на зазначене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження, зникнення цього майна.
В даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.03.2022в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-один ключ в картонній коробці з написом 474;

-чотири ключі, які по два поміщено в картонні коробки з написами 293, 198;

-грошові кошти в сумі 4 332 500 (чотири мільйони триста тридцять дві тисячі п`ятсот) грн.;

- сім-карта Т-Mobile 779641737F.

Про накладення арешту повідомити заінтересованих осіб шляхом направлення копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1