Справа № 461/2100/22
Провадження № 1-в/461/78/22
про відмову в задоволенні клопотання
30.05.2022 року місто Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» - адвоката ОСОБА_2 , про встановлення строку виконання рішення (ухвали) Галицького районного суду м. Львова від 03.05.2022 року,
представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» - адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про встановлення строку виконання рішення (ухвали) Галицького районного суду м. Львова від 03.05.2022 року (справа №461/2100/22).
Обґрунтовуючи заявлене клопотання, адвокат вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково.
Зобов`язано уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Управління Служби безпеки України у Львівській області розглянути з дотриманням положень ст.214 КПК України заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» від 19.04.2022 року та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.
25.05.2022 року, у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ, Управління СБУ у Львівській області надіслало лист про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення скерована для розгляду до ГУ НП у Львівській області.
Таким чином, заявник вважає, що ухвала слідчого судді не виконана, а тому просить встановити судовий контроль та процесуальні строки для виконання уповноваженою особою Управління Служби безпеки України у Львівській області наведеної вище ухвали слідчого судді терміном три дні з дня отримання ухвали.
Норми чинного КПК України не містять положень щодо порядку розгляду клопотання про встановлення строку виконання рішення (ухвали) суду (слідчого судді).
Разом з тим, зважаючи на те, що відповідне клопотання подане у письмовій формі, приходжу до висновку про доцільність розгляду даного клопотання та ухвалення за його результатами відповідного процесуального рішення, копію якого слід скерувати сторонам у справі для відома.
Розглядаючи наведене клопотання, також виходжу з того, що процесуальне законодавство не вимагає виклику та присутності учасників провадження під час розгляду клопотання такої категорії.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено частково.
Зобов`язано уповноважену на розгляд заяв про вчинення кримінального правопорушення особу Управління Служби безпеки України у Львівській області розглянути з дотриманням положень ст.214 КПК України заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» від 19.04.2022 року та повідомити заявника про результати розгляду у строки та спосіб визначені Кримінальним процесуальним кодексом України.
25.05.2022 року, у відповідь на адвокатський запит представника ТОВ адвоката Л.Лебідь, Управління СБУ у Львівській області надіслало повідомлення про те, що заява про вчинення кримінального правопорушення розглянута. За результатами розгляду заяви встановлено, що у ній відсутні обставини які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення підслідність якого віднесена до органів СБУ. Натомість, з метою перевірки наявності у заяві відомостей які вказують на вчинення злочину передбаченого ст. 361 КК України, заява скерована до ГУ НП у Львівській області.
Наведені дії суб`єкта оскарження відповідних уповноважених осіб Управління СБУ у Львівській області, заявник розцінює як невиконання судового рішення, а тому просить встановити відповідний контроль за його виконанням.
Оцінюючи клопотання заявника виходжу з наступних доводів та мотивів.
Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Розгляд заяви чи клопотання учасника процесу не повинен фактично підміняти собою апеляцію або новий розгляд за тими ж правилами судочинства, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Отже, розглядаючи подане клопотання слідчий суддя не надає повторній оцінці доводи скаржника щодо оскарження бездіяльності яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та не оцінює повторно заяву про вчинення кримінального правопорушення, адже наведені дії проведені слідчим суддею під час розгляду скарги по суті та отримали своє відображення у відповідному судовому рішенні - ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року.
Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно ч.5 ст.534 КПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.
Судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК).
Для здійснення цього завдання Кримінальний Кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (частина 2 статті 1 КК).
Згідно ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК).
Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.
У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.
Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.
Згідно ч. 1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Оцінюючи доводи заявника щодо невиконання ухвали слідчого судді, порушення процесуальних положень в частині несвоєчасного внесення відомостей до ЄРДР і, як наслідок, несвоєчасне проведення досудового розслідування, вважаю за необхідне звернути увагу учасників даного провадження (скарги в порядку ст. 303 КПК України) на наступне.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання завдань кримінального провадження і покликана забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого його розкриття, притягнення винних осіб до відповідальності або встановлення відсутності підстав для цього, зокрема внаслідок відсутності складу кримінального правопорушення у діях осіб, відсутності події злочину тощо.
За правилами ст.214 КПК, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК).
Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.
За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Наведене вище відповідає висновку Верховного Суду висловленому колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20).
Вказані вище положення Конституції України вказують на те, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Разом з тим, положення ч. 1 ст. 3 КПК України визначають формулювання термінів, серед яких зокрема, містяться наступні формулювання:
-слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду;
- суд апеляційної інстанції - відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду - стосовно судових рішень Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції, а також стосовно судових рішень інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи Вищого антикорупційного суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду;
- суд касаційної інстанції - Верховний Суд;
- суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом;
- суддя - голова, заступник голови, суддя Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, апеляційного суду, місцевих загальних судів, які відповідно до Конституції України на професійній основі уповноважені здійснювати правосуддя, а також присяжний.
Отже, наведене вказує на те, що чинний КПК України не ототожнює поняття «суд» та «слідчий суддя».
В свою чергу, як наведено вище, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Отже, аналіз наведених вище положень чинного КПК України свідчить про те, що слідчий суддя не наділений повноваженнями встановлювати контроль за виконанням ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги, в порядку ст. 303 КПК України, на невнесення відомостей до ЄРДР.
Натомість, як наведено вище, як наведено вище, відповідно до ч.1 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Отже, чинний КПК України визначає строки та порядок виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
В свою чергу, оцінюючи доводи заявника стосовно посилання на положення чинного КПК України, які визначають застосування строків кримінального провадження, слід відзначити наступне.
Питання оскарження дотримання строків у кримінальному провадженні, в тому числі своєчасності проведення тих чи інших процесуальних дій, відповідно до положень ст. 303 КПК України, може бути предметом окремого оскарження. Так, відповідно до п 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Крім того, фактично усі наведені автором клопотання положення щодо строків у кримінальному провадженні стосуються вирішення питань, які мають місце після внесення відомостей до ЄРДР, адже:
-досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
-кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, наведені автором клопотання процесуальні положення, які стосуються строків у кримінальному провадженні не можуть вважатися законною підставою для задоволення клопотання.
Отже, наведене вище свідчить про те, що рішення суду (слідчого судді), яке набрало законної сили підлягає обов`язковому виконанню. В свою чергу, в силу наведених вище положень чинного законодавства, слідчий суддя не наділений повноваженнями ухвалення рішень, яке просить заявник, а саме рішення про встановлення контролю та процесуальних строків для виконання ухвали слідчого судді терміном три дні.
З урахуванням наведених доводів та мотивів, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.26, 303 КПК України, -
У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Голдберрі» - адвоката ОСОБА_2 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1