Справа № 201/6557/22
Провадження № 1-кс/201/2435/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000075 від 21.06.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема востаннє 09 грудня 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив злочин проти власності за наступник обставин. Так, 17 червня 2022 року, близько 03 години 38 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Бульвар Слави, буд. 2А, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до іншого сховища, побачив припаркований автомобіль марки «Mazda -3», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням в інше сховище, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за допомогою каміння, розбив заднє скло багажника автомобіля, та таким чином проник до приміщення салону зазначеного транспортного засобу.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням в інше сховище, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану побачив у багажному відділенні автомобіля велосипед марки «Crossride Shark», чорного кольору із наклейками та написами оранжевого та синього кольору, котрий належав потерпілій ОСОБА_7 , та котрий ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням в інше сховище вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, взяв раніше виявлений велосипед марки «Crossride Shark» та тримаючи його у своїх руках, витягнув із приміщення салону авто, після чого разом з викраденим майном, залишив салон автомобіля, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 6 279,60 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відомості про даний факт 21 червня 2022 року були внесені до ЄРДР за № 0000075, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12 вересня 2022 року ОСОБА_4 , в порядку ст.ст. 42, 276-278 КПК України, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу чи свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, відсутність достатніх доказів наявності заявлених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б обґрунтовували обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи те, що підозрюваний доглядає за матір`ю похилого віку, просив обрати останньому більш м`який запобіжний захід, який непов`язаний із тримання під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту у нічний час, або визначити мінімальний розмір застави. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 21 червня 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

12 вересня 2022 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема, протокол прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17 червня 2022 року; протокол огляду транспортного засобу від 17 червня 2022 року; протокол огляду місця події від 20 червня 2022 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 02 липня 2022 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 21 червня 2022 року, 26 серпня 2022 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 серпня 2022 року; висновками експерта № СЕ-19/104-22/21039-Д, № СЕ-19/104-22/24005-Д від 27 липня 2022 року, 12 серпня 2022 року, за результатами проведення судових трасологічних експертиз; висновком експерта № 1807 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 02 серпня 2022 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання, щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не працевлаштований, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, може незаконно вплинути на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни наданих ними показань на свою користь, враховуючи, що вказані особи на даний час в судовому засіданні не допитувались, а підозрюваному ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місце проживання з протоколів допиту вказаних осіб, а також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працевлаштований, у зв`язку з чим, відсуніть постійного джерела доходу може бути стимулюючим фактором для продовження злочинної діяльності з метою забезпечення власного існування.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, має незняту та непогашену у встановленому порядку судимість, за вчинення аналогічного злочину, проте на шлях виправлення не став і підозрюється у вчиненні нового умисного злочину, у період дії воєнного стану, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, а отже вищевикладене вказує, що менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальним законом обов`язків.
Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваний ОСОБА_4 доглядає за матір`ю похилого віку, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони існували і на момент вчинення злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; відсутність у підозрюваного місця роботи; майновий стан підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860,00 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком дії до 11 листопада 2022 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 11 листопада 2022 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860,00 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 148 860,00 грн. (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 14.50 годині 15 вересня 2022 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1