Справа № 206/1358/22
Провадження № 1-кп/206/117/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2022 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 18 лютого 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-09.03.2006 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 186, ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 2 роки;

-17.03.2010 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки;

-05.10.2012 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано не відбутий строк покарання 1 місяць за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2010, до покарання у вигляді позбавлення волі, строком 3 роки 1 місяць;

-09.12.2016 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання 6 місяців за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.10.2012, до покарання у вигляді позбавлення волі, строком 5 років 6 місяців;

-09.07.2020 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді арешту, строком на 4 місяці;

-11.01.2022 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки;

-25.05.2022 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано не відбутий строк покарання 1 місяць позбавлення волі за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2022, до покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 04 лютого 2022 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , зайшов до приміщення під`їзду. В ході перебування в вищевказаному під`їзді ОСОБА_3 помітив, що на сходинковому майданчику між першим та другим поверхами пристебнутий металевим ціпком до труби опалення за заднє колесо велосипед марки «Haro double peak 29» належний ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме вищевказаного велосипеду, який останній визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_3 в той же день перебуваючи в тому ж місці, приблизно о 01 годині 10 хвилин, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, скориставшись тим, що в під`їзді нікого немає та за ним ніхто не спостерігає, підійшов до велосипеду та шляхом вільного доступу від`єднав заднє колесо велосипеда марки «Haro double peak 29», яке було пристебнуте до труби опалення, який закинув на плече, після чого направився з викраденим майном у бік виходу з приміщення під`їзду.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно ОСОБА_3 тримаючи вищевказаний велосипед у себе на плечі, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1084/22 від 04 травня 2022 року, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2592 грн.

01 липня 2022 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року визначити остаточне покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 .

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання щодо можливості затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе визначені угодою зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Надав прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалено вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за яке належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000115 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлено не було.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 342, 350, 373, 374, 474- 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 липня 2022 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000115.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2022 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 21 квітня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 (№ 4149 6293 5488 8760) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи, оформленої висновком експерта № 1084/22 від 04 травня 2022 року, у розмірі 180 (сто вісімдесят) гривень.

Речові докази: велосипед «Haro double peak 29» без заднього колеса, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий суддя ОСОБА_1