ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4737/21

Провадження № 11-кп/4820/660/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу обвинуваченого за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309КК України ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволено, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до 30 вересня 2022 року включно.

Заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 860 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою, залишено без змін, і, в разі внесення якої, покладено на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що наведені стороною обвинувачення обставини, свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі.

Розмір застави визначеної в розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 47 860 грн. є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за його місцем проживання.

Вважає, що жоден ризик, указаний в рішенні суду, не підтверджується доказами, оскільки він не може впливати на потерпілу та свідків, які вже довгий час не з`являються в судове засідання.

Звертає увагу на те, що довгий час утримується незаконно під вартою, тому порушено його права і свобода.

Крім того, його міцні соціальні зв`язки, реєстрація за місцем проживання, разом із батьками, можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, місцевий суд обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про відсутність доказів, які б підтверджували наявність ризиків, оскільки він не може впливати на потерпілу і свідків, та про порушення його прав і свобод, що є підставою для зміни йому обраного запобіжного заходу на більш м`який не можуть бути взяті до уваги з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що останній обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, та кримінального проступку і прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.
Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Доводи обвинуваченого про те, що він має міцні соціальні зв`язки, реєстрацію за місцем проживання, проживає з батьками, що може бути підставою для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, відхиляються колегією суддів, так як такі обставини не є співмірними з існуючими ризиками, які зазначені в рішенні місцевого суду і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, відповідних висновків не зробив, що свідчить про схильність його до вчинення злочинів та про можливість продовжити злочинну діяльність.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України, при постановленні оскаржуваної ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 не має.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 30 вересня 2022 року, включно, залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3