У Х В А Л А

09 серпня 2022 року м. Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, утриманців не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 25.06.2020 вироком Ставищенського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , представник органу пробації ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції), захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 -

У С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання.

Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Білоцерківському МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 03.08.2020. Згідно вироку суду його зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
04.08.2020 ОСОБА_3 роз`яснений порядок та умови відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком, ознайомлений з правовими наслідками порушення порядку відбування покарання та про невиконання обов`язків, покладених на нього судом, про що відібрана підписка та пояснення, встановлено день явки на реєстрацію перший та третій вівторок кожного місяця.
18.08.2020 ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у звязку з чим 01.09.2021 йому виносилося застереження у вигляді письмового попередження. В поясненні повідомив, що причиною неявки була хвороба, але документального підтвердження у нього немає, оскільки до лікаря він не звертався.
27.05.2021 на адресу Білоцерківського міськрайонного відділу від г Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла копія постанови (справа № 357/2289/21) від 02.03.2021, згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 170.00 грн.
15.06.2021 з гр. ОСОБА_3 було проведено бесіду з приводу вчинення ним правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення. Останній, повторно, попереджений про те, що в разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 (79,104) Кримінального кодексу України.
20.07.2021 ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, в зв`язку з тим, що в період з 19.07.2021 по 28.07.2021 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1», про що надав виписку №3822 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.
14.09.2021 на адресу Білоцерківського районного відділу № 1 від Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшли копії постанов відносно гр. ОСОБА_3 від 25.02.2021 за ч. 1 ст. 178 КУпАП та за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП
16.09.2021 на адресу Білоцерківського районного відділу № 1 від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби надійшли копіії постанов відносно ОСОБА_3 від 03.03.2021 за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП та за ч. 2 ст. 178 КУпАП.
В поясненні від 21.09.2021 ОСОБА_3 підтвердив факт вчинення правопорушень.
Викладене підтверджує факт небажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення, тому представник відділу пробації просить вирішити питання про скасування звільнення від вудбвування покарання та направити засудженого для реального відбування покарання.
У судовому засіданні представник органу з питань пробації подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області підтримала та просила задовольнити. При цьому додатково повідомила, що після звернення із поданням до суду ОСОБА_3 допустив 10 неявок до органу пробації без поважної причини.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він допустив одну неявку до органу пробації, а саме: 18.08.2020, тому що хворів, однак до лікаря не звертався. З постановами про притягнення його до адміністративної відповідальності за куріння та розпивання пива у невстановленому місці категорично не погоджується, оскільки не вчиняв таких правопорушень. Після звернення органу пробації до суду із поданням він не прибував за викликами до суду та на відмітку до органу пробації оскільки хворіє, а саме у нього хворі ноги, тому він не може ходити, ледь пересувається по квартирі до туалету, він уже вісім місяців не виходить із квартири. До автобусної зупинки він дійти також не може, коштів на таксі та на придбання візка для інвалідів у нього не має. До закладу охорони здоров`я з метою ліквання він не звертався, лікаря додому не викликав. З жовтня 2021 представник органу пробації неодноразово відвідував його за місцем проживання, бачив у якому він стані та надавав йому листок реєстрації на підпис. Через представника органу пробації він неодноразово писав до суду звернення у якому повідомляв про те, що не може прибути в судове засідання у зв`язку з хворобою та просив проводити розгляд подання у його відсутності. Просить відмовити у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 просив у задоволенні подання органу пробації відмовити, оскільки зазначенні у поданні обставини, а саме: одна неявка на реєстрацію до органу пробації та притягнення до адміністративної відповідальності не можуть слугувати підставами для його задоволення, оскільки не вказують на небажання засудженого стати на шлях виправлення. Посилання представника органу пробації в судовому засіданні на те, що після зверення до суду із поданням про скасування звільнення та направлення засудженого для відбуття покарання у виді позбавлення волі, просить до уваги не приймати, оскільки підстави для звернення до суду з поданням були зовсім інші.

Прокурор вважав, що у задоволенні подання слід відмовити, оскільки зазначені у поданні органу пробації підстави не вказують на небажання засудженого стати на шлях виправлення. Зазначаючи у судовому засіданні про те, що засуджений допустив 10 неявок на реєстрацію після зверення з поданням до суду просить не враховувати, оскільки про вказані обставнини у поданні органу пробації не було зазначено, підстави подання не були представником органу пробації змінені у встановленому порядку.

Дослідивши копії матеріалів особової справи № 170/2020, вислухавши думку засудженого, його захисника, прокурора та представника Білоцерківського районного відділу №1, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9,13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року(далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Згідно з абз. 2 п. 8 гл. 2 розд. IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, засуджений, який не виконує обов`язки покладені на нього КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом та систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення може бути направлений для відбування призначеного покарання, лише у випадку, якщо вони свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У даній справі судом встановлено, що відповідно до вироку Ставищенського районного суду Київської області від 25.06.2020 ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, із встановленням на підставі ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

03.08.2020 до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області надійшло розпорядження та вирок Ставищенського районного суду Київської області від 25.06.2020 (а.с.1-3 особової справи № 170/2020).
04.08.2020 засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої встановлені дні явки до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області друга та четверта середа кожного місяця. (а.с.17, 20 особової справи № 170/2020).
Відповідно до листка реєстрації, у період іспитового строку ОСОБА_3 18.08.2020 не з`явився Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області на реєстрацію без поважної причини, внаслідок чого 01.09.2020 йому було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного судом покарання (а.с. 31 особової справи №170/2020). 20.07.2021 ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію з поваженої причини - перебування на стаціонарному лікуванні в хірургічному віддленні в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня№ 1» (а.с.76).
Незважаючи на попередження, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та 02.01.2021 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП (невиконання умов встановленого відносно нього адміністративного нагляду) за яке відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2021 (а.с.61 особової справи), був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу.
25.01.2021 в АДРЕСА_2 , перебуваючи у коридорі загального користування ОСОБА_3 пив пиво «Чернігівське» та палив цигарки «Ротманс» за що відповідно до постанови ГАБ № 799998 та ГАБ № 799996 від 25.02.2021, винесеної ДОП Білоцерківського РУП, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 та ч.1 ст. 175-1 КУпАП до стягнення у виді попередження (а.с.81-82).
У подальшому 03.03.2021 ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 178 КУпАП та ч. 2 ст. 175-1 КУпАП, за що постановами ГАБ № 799999 та ГАБ № 800000 від 03.03.2021 (а.с.86-87), винесеними ДОП Білоцерківського РУП, був притягнутий до адміністративної відповідальності до стягнення у виді штрафу.
Твердження засудженого ОСОБА_3 щодо невчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 175-1 та 178 КУпАП, суд оцінює як голослівне, оскільки постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності є чинними та ним у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

У матеріалах особової справи міститься довідка-характеристика за засудженого ОСОБА_3 (а.с. 68 особової справи) відповідно до якої останній за місцем проживання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, сварок з сусідами не вчиняє, стосунків з особами сумнівної поведінки не підтримує, наркотичні речовини не вживає, алкогольними напоями не зловживає.

Отже, з матеріалів особової справи №170/2020, встановлено, що ОСОБА_3 за період перебування на обліку в Білоцерківському міськрайонному відділі з питань пробації, що передував зверненню до суду із поданням, один раз 18.08.2020 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини. Однак 01.09.2020 він з`явився та йому було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Після попередження засуджений неодноразово, а саме: 02.03.2021, 25.02.2021 та 03.03.2021 вчиняв адміністративні правопорушення, які потягли за собою накладення адміністративного стягнення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Ретельно проаналізувавши вищевказані письмові докази та обставини, вислухавши думку учасників судового провадження, зважаючи на пояснання засудженого, посередню характеристику на його особу, суд вважає, що в задоволенні подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області слід відмовити.

Суд дійшов такого висновку, враховуючи що одна неявказасудженого на реєстрацію та неодноразове (тричі) притягнення його до адміністративної відповідальності після попередження про можливе скасування звільнення, не є безумовним, безсумнівним та переконливим свідченням його небажання стати на шлях виправлення, а отже не є безумовною підставою для направлення його для реального відбування покарання.
Отже, висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).
Суд вважає, що в цілому поведінка засудженого на час зверення до суду (05.10.2021) із поданням не свідчить про те, що він став настільки небезпечним для суспільства, що його слід направити для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені у клопотанні органу з питань пробації підстави застосування до засудженого ч.2 ст.78 КК України носять лише формальний характер, і у суду відсутні об`єктивні та достатні підстави для скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання, визначеного вироком суду.

Доводи представника органу пробації про те, що після зверення до суду із поданням про скасування звільнення та направлення засудженого для реального відбування покарання засуджений десять разів допустив невку до органу пробації для реєстрації та наданий ним доказ листок реєстрації засуженого ОСОБА_3 за період з 05.10.2021 по 21.06.2022 при розгляді поданого подання судом не приймаються до уваги з огляду на таке.
Як вбачається із змісту подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання, підставою для звернення 05.10.2021 до суду з таким поданням стала одна неявка засудженого на реєстарцію та систематичне притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Однак, представник органу пробації, знаючи про те, що після зверення до суду із поданням виникли нові підстави для скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання, у межах іспитового строку, а саме до 25.06.2022, не звернувся до суду із відповідним поданням у новій редакції із нових підстав та/чи письмово не змінив/не доповнив вимоги раніше поданого подання.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 26 КПК України в тому, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, суд розглядає подання органу пробації лише у межах та на підставах визначених представником органу пробації на момент зверення до суду.

Вирішення судом порушеного у поданні питання з посиланням на нові підстави подання, які кардинально відрізняються від підстав, що слугували причиною для зверення до суду зі таким поданням, та які не були належним чином оформленні, не були відкриті стороні захисту, з огляду на змагальність кримінального провадження, на думку суду, не узгоджується з положеннями ст.ст. 26, 337 КПК України, свідчать про погіршення становища засудженого та позбавляють сторону захисту ефективно здійснювати захист своїх інтересів.

За викладених вище обставин, суд не знаходить законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про вирішення питання щодо скасування звільнення від відбуття покарання та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 - відмовити.
Особову справу № 170/2020 відносно ОСОБА_3 - повернути до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Тетяна КЛЕПА