Справа № 442/1951/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/792/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2022 року про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
вищевказаною ухвалою клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 , погодженого із прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_8 , задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою вирішено рахувати з 17 год. 45 хв. 30 серпня 2022 року. Строк дії ухвали - до 17 год. 45 хв. 29 жовтня 2022 року включно.

Визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави, підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває - без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2022 року та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити йому заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ОСОБА_7 хворіє на розлади психіки та поведінки, з 2016 року він знаходиться на обліку у лікаря-психіатра та постійно приймає амбулаторне лікування під контролем матері. Зі слів матері, він страждає на параноїдальну шизофренію маніакального типу. Перебування ОСОБА_7 в умовах ізоляції від суспільства перерве постійність лікування та викличе незворотні розлади психіки. Відмова від лікування призведе до летальних наслідків.
Обраний підозрюваному запобіжний захід сторона захисту вважає занадто суворим, оскільки ОСОБА_7 раніше несудимий, висунута йому підозра є необґрунтованою, відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення злочину групою осіб. Підозрюваний проживає разом зі своїми батьками ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
На думку апелянта, стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Окрім цього, визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає майновому стану ОСОБА_7 та членів його сім`ї, які є інвалідами.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив таку задовольнити.
Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначивши, що така не ґрунтується на вимогах закону.
Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.
Згідно з матеріалами клопотання, 4 жовтня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000751 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
30 серпня 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у тому, що він обґрунтовано підозрюється у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.
Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя перевірив законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 193 КПК України, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, зокрема: протоколом огляду місця події, постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 7 лютого 2022 року; висновком експерта №СЕ-19/109-22/1711-НЗПРАП від 10 березня 2022 року; протоколом огляду місця події, постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 23 лютого 2022 року; висновком експерта №СЕ-19/109-22/2263-НЗПРАП від 21 березня 2022 року; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 2 лютого 2022 року та 18 травня 2022 року, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 7 лютого 2022 року.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення наведених вище кримінальних правопорушень, така причетність є вірогідною та достатньою для застосування до підозрюваного заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Є обґрунтованими і висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, здійснити незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення; такий ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, підозрюється в отриманні доходів від збуту наркотичних засобів; інкриміновані йому кримінальні правопорушення мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.
Колегія суддів апеляційного суду вважає правильним висновок слідчого судді, що зазначені ризики є реальними і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщенням підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо недоведеності заявлених стороною обвинувачення ризиків, адже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.
Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а його батьки є особами з інвалідністю, які потребують догляду, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 хворіє на розлади психіки, тому не може триматися в умовах ізоляції колегія суддів відхиляє, оскільки, як слідує з довідки КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень» від 17 березня 2021 року, ОСОБА_7 з 3 лютого 2021 року по 12 лютого 2021 року перебував на стаціонарному лікуванні у цьому закладі з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психостимуляторів та канабіноїдів, синдром залежності; згідно з довідкою КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради від 2 серпня 2022 року, ОСОБА_7 приймає амбулаторне лікування під контролем матері. Втім, зазначена медична документація не підтверджує того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 перешкоджає його перебуванню в умовах СІЗО.
Крім цього, відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто, особам які утримуються у слідчому ізоляторі забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, зокрема, направлення хворого ув`язненого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.
Колегія суддів роз`яснює право підозрюваного подавати клопотання про проведення відповідних судово-психіатричних експертиз і, за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу, а також право оскаржувати у встановленому законом порядку рішення, дії або бездіяльність посадових осіб адміністрації Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» у випадках, коли не приймаються заходи щодо звернень обвинуваченого, в тому числі, стосовно стану його психічного здоров`я.
Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В силу положення ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.
При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На думку колегії суддів апеляційного суду, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо визначення ОСОБА_7 застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, як про це зазначає апелянт в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для підозрюваного.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування оскаржуваного рішення, апеляційним переглядом не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розмірі застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4