Справа № 316/323/18
Провадження № 1-і/191/74/22
У Х В А Л А
іменем України

28 липня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове клопотання прокурора Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кам`янсько-Дніпровська Запорізької області, громадянину України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 13.09.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000117 від 13.09.2017 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
02.06.2022 року ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, до 31.07.2022 року.
На даний час ризики, які слугували підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зникли, не зменшилися та продовжують існувати, а саме: останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також адреса реєстрації ОСОБА_4 : Запорізька область, Василівський район, с.Дніпровка, де на даний час є тимчасово окупованою територією, а тому відсутня можливість контролю за обвинуваченим. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. Просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Просив обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а також зазначив, що дане клопотання є необґрунтованим.

Суд, заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

На підставі розпорядження Верховного Суду України № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

На день розгляду даного клопотання, прокурором з об`єктивних причин (на даний час на території Василівської міської територіальної громади та Василівського районного суду Запорізької області тривають активні бойові дії з окупаційними військами російської федерації), не були надані суду матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, що позбавляє суд в повній мірі розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою або вирішити питання в порядку ст.331 КПК України про скасування або зміну обвинуваченому запобіжного заходу. У зв`язку з цим, суд розглядає клопотання на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Частинами 1,2,3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначено, що наявність вагомих підстав обвинуваченого затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи вищевикладене та те, що встановлені судом обставини при продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, беручи до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, які існували на момент обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а також те, що судове провадження з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, приймаючи до уваги запровадження в Україні військового стану, та тимчасову окупацію територій, де проживає обвинувачений та відсутність контролю за зобов`язанням обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 вересня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1