Справа № 214/1109/18
1-кп/214/90/22
У Х В А Л А
Іменем України

06 вересня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002303 від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні надала до суду письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначила про існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, яким неможливо запобігти, окрім як шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, на думку прокурора, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує, в разі визнання винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він одразу після вчиненого злочину втік. Окрім того, обвинувачений не виконав покладених на нього обов`язків при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу та тривалий час ухилявся від явки до суду. Також, прокурор вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується характером вчиненого злочину, відсутністю міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи тому й відповідно постійного джерела доходів. Також, прокурор просить прийняти до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, в період невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2017 року, що свідчить про можливість продовження вчинення інших злочинів. Також, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Окрім того, ОСОБА_4 було засуджено вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2022 року за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про продовження вчинення обвинуваченим інших злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував та просив відмовити у його задоволенні. При цьому, ОСОБА_4 , звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив змінити обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування клопотання зазначив про свою позитивну характеристику з місця проживання. Окрім того, просив звернути увагу, що має на утриманні мати та сестру, які є пенсіонерами, та неповнолітню дитину з тяжким захворюванням. При цьому, на теперішній час, перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , яка має семилітню дитину та вагітна від нього. Всі вказані особи потребують його підтримки. ОСОБА_4 зобов`язується дотримуватися обов`язків, які будуть покладені на нього, у разі зміни щодо нього запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого, також, заперечував проти задоволення клопотання прокурора. При цьому, підтримав клопотання обвинуваченого та просив змінити обраний щодо нього запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, виходячи з таких підстав.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2022 року, справа №214/1109/18 розподілена колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Станом на момент звернення прокурора з вказаним клопотанням член колегії суддя ОСОБА_7 перебуває в щорічній основній відпустці.
Разом з цим, відповідно до абзацу п`ятого п.20-5 Розділу X Прикінцевих положень КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 29 Конституції України гарантовано, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Це також узгоджується із ст. 5 Конвенції про захист прав людини, у якій зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, ОСОБА_4 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винним, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він одразу після вчиненого злочину втік.

Окремо, суд звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.12.2017 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

В подальшому, під час розгляду зазначеного кримінального провадження, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2019 року було задоволено клопотання прокурора та змінено запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, з покладенням на останнього відповідних обов`язків.

Останній раз, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.03.2021 року обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту було продовжено до 10.05.2021 року. При цьому, зазначеною ухвалою на обвинуваченого покладено такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; не відлучатися без дозволу суду за межі міста Кривого Рогу; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або реєстрації; носити електронний засіб контролю; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Проте, в порушення покладених на нього обов`язків, ОСОБА_4 12.04.2021 року у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, документів, які б підтверджували поважність причин його неявки в судове засідання, останнім надано не було.

У зв`язку неявкою обвинуваченого, колегією суддів 12.04.2021 року постановлено ухвалу про привід обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 12-00 годин 07.05.2021 року.

07.05.2021 року обвинувачений повторно не з`явився в судове засідання, у зв`язку з чим розгляд справи знову було відкладено, а 18.05.2021 року постановлено ухвалу про надання дозволю на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.09.2021 року ОСОБА_4 було затримано та постановлено ухвалу про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався хвалами колегії суддів Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області. Останній раз ухвалою від 01.03.2022 року. При цьому, також, було постановлено тимчасово залишити ОСОБА_4 , в КУВП № 3 УДПтСУ у Дніпропетровській області, в зв`язку із ухваленням щодо нього вироку Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2022 року, яким останнього засуджено за ч.2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 рік.

Окрім того, суд вважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутністю міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи, тому й відповідно постійного джерела доходів.

При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, в період невідбутого покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2017 року, що свідчить про можливість продовження вчинення інших злочинів.

Також, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.10.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Окрім того, ОСОБА_4 було засуджено вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2022 року за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Зазначені факти, на думку суду, в сукупності беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду та продовжувати вчиняти інші злочини, що вказує на необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, клопотання ОСОБА_4 про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд вважає за необхідне залишити без задоволення, виходячи з такого.

Як зазначено вище, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

При цьому, ані обвинуваченим, ані його захисником, не наведено жодних обставин, які свідчили б про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а наведені ОСОБА_4 доводи з приводу позитивної характеристики з місця мешкання та наявності у нього на утриманні родичів, не можуть бути гарантією того, що обвинувачений не буде переховуватися від суду та продовжувати вчиняти інші злочини.
Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», оцінивши у сукупності всі обставини, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з цим, положеннями частини четвертої вказаної вище статті визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, суд приходить до висновку про можливість не визначити розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 194, 202, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05.11.2022 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складений 09.09.2022 року.

Суддя ОСОБА_1