Провадження № 1-кп/554/451/2022
У Х В А Л А

29 вересня 2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001542 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження № 0001542 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, скоєному за таких обставин.

05 липня 2021 року, близько о 21 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , вчинив сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше не знайомим ОСОБА_6 з приводу виниклих під час спілкування суперечок. В ході вказаного словесного конфлікту, між ними виникла бійка в ході якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 декілька ударів по обличчю. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому. В подальшому ОСОБА_5 , тримаючи в руці в якості знаряддя злочину ніж, діючи умисно, наніс множинні прицільні удари у частини тіла (живіт, шию), де розташовані життєво - важливі органи потерпілого. Після чого, покинув місця вчинення злочину та повернувся до свого місця мешкання. Згідно довідки з КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР ОСОБА_6 спричинено колото-різані рани живота зліва та шиї з права, правобічний гемо - пневмоторакс, перелом ребра зправа. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_6 . Проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого не наступила з причин, що не залежали від його волі.

В обгрунтування вищевказаного клопотання прокурор зазначила, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, які існували як під час досудового розслідування, так і на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на цей час не зникли та не зменшилися. Посилалася на особливо тяжкий характер вчиненого злочинного діяння, поведінку та особу обвинуваченого, а також вважала, що наявні всі підстави, що в разі обрання більш мякого запобіжного заходу, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за вчинене та незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим, а ризики ним не доведеними, у зв`язк уз чим просила змінити віднсоно ОСОБА_5 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримував думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені вище дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи наявність обгрунтованої підозри обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що сукупність матеріалів судового провадження на данному етапі розгляду кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою, оскільки обгрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризиків переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання за вчинене, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого в цьому кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити показання або відмовитись від давання показань.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з мотивів, наведених прокурором, зважаючи при цьому, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не зникли та продовжують існувати й на цей час, так як сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не міг змінити його настільки, що зникла суспільна небезпечність вчиненого діяння або змінились обставини, які б виключали можливість повторення вчинення ним аналогічних дій.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України до суду не надано та в судовому засіданні не встановлено, а тому суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 листопада 2022 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 17 годині 29 вересня 2022 року.

Суддя ОСОБА_7