Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1022/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2022 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 25.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Олевського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000166 від 25.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання на 15 год. 30 хв. 03.05.2022 року, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив.
Потерпіла ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась, що стверджується матеріалами справи.
У підготовчому судовому засіданні на обговорення було поставлене питання про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України, у тому числі в частині зазначення адреси місця реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка вказана у обвинувальному акті.
Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та на момент подачі обвинувального акту до суду обвинувачений проживав за адресою вказаною у обвинувальному акті. При цьому в зв`язку з неявкою обвинуваченого та потерпілої прокурор заявив клопотання про привід обвинуваченого для участі в підготовчому судовому засіданні та повторний виклик потерпілої, оскільки участь обвинуваченого та потерпілої є обов`язковою, а вони не з`явилися на виклик суду без поважних причин, тому подальший судовий розгляд за їх відсутності неможливий.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд прийшов до наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_4 систематично не з`являється у судові засідання для розгляду даної справи.

У підготовче судове засідання призначене на 16.06.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, при цьому відомості про вручення обвинуваченому судової повістки відсутні. Враховуючи неявку у судове засідання обвинуваченого та потерпілої підготовче судове засідання було відкладено на 09.09.2020 року.

09.09.2020 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України знято з розгляду, обвинувачений у судове засідання не з`явився.

У підготовче судове засідання призначене на 24.12.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , яка зазначена в обвинувальному акті. Враховуючи неявку у судове засідання обвинуваченого та потерпілої підготовче судове засідання було відкладено на 22.02.2021 року та надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , виконання якого доручено працівникам поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

22.02.2021 року в підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. Враховуючи неявку у судове засідання обвинуваченого та потерпілої підготовче судове засідання було відкладено на 11.03.2021 року та надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , виконання якого доручено працівникам поліції Відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

11.03.2021 та 31.03.2021 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України знято з розгляду, обвинувачений у судове засідання не з`явився.

21.05.2021 року в підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , яка зазначена в обвинувальному акті. Враховуючи неявку у судове засідання обвинуваченого та потерпілої підготовче судове засідання було відкладено на 18.06.2021 року та надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , виконання якого доручено працівникам поліції Відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

18.06.2021 та 02.09.2021 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України знято з розгляду, обвинувачений у судове засідання не з`явився.

28.10.2021 року в підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , яка зазначена в обвинувальному акті. Враховуючи неявку у судове засідання обвинуваченого та потерпілої підготовче судове засідання було відкладено на 01.12.2021 року та надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , виконання якого доручено працівникам поліції Відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

01.12.2021 року у підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. Відповідно до рапорту ст. ДОП ВП № 2 Коростенського РУП ОСОБА_6 від 01.12.2021 року здійснити привід ОСОБА_4 до Олевського районного суду Житомирської області не представилось можливим, оскільки останній відсутній за місцем проживання. Відповідно до ухвали суду від 01.12.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 01.02.2022 року та повторно надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , виконання якого доручено працівникам поліції відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

01.02.2022 року в підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. Відповідно до рапорту ст. ДОП ВП № 2 Коростенського РУП ОСОБА_6 від 01.02.2022 року здійснити привід ОСОБА_4 до Олевського районного суду Житомирської області не представилось можливим, оскільки останній відсутній за місцем проживання та його місце перебування невідоме. Відповідно до ухвали суду від 01.02.2022 року підготовче судове засідання відкладено на 28.02.2022 року та повторно надано судове доручення про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , виконання якого доручено працівникам поліції відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

28.02.2022 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України знято з розгляду, обвинувачений у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до нього може бути застосовано привід.
Враховуючи, що судом неодноразово виносилися ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його участі у підготовчому судовому засіданні, проте такі уповноваженими працівниками органу поліції виконані не були, тому суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , який не з`явився в судове засідання.
Також, зважаючи, що ст. 214 КПК України передбачено, що підготовче судове засідання повинно бути проведене не пізніше п`яти днів з дня надходження обвинувального акту до суду, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов до суду 11.06.2020 року, судом неодноразово були винесені ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 , тому суд не вбачає можливості відкладення підготовчого судового засідання.

Суд звертає увагу, що вимоги щодо розумних строків провадження по кримінальній справі, затягування часу не може виправдовуватися ні складністю справи, ні будь-якими іншими обставинами. В своїх рішеннях, зокрема, по справі Пеліссє і Сассі проти Франції від 25 березня 1999 року, Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує Високі Договірні сторони організувати свою судову систему таким чином, щоб суди могли виконати кожне із їх вимог, включаючи зобов`язання розгляд справи у розумні строки (пункт 74).
Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо місця проживання обвинуваченого. В обвинувальному акті зазначено, що місцем реєстрації та місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_4 є: АДРЕСА_1 , разом з тим, з наданих до суду документів вбачається, що ОСОБА_4 не мешкає за зазначеною адресою.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України прокурором в обвинувальному акті не зазначена адреса місця реєстрації або фактичного проживання обвинуваченого, за якими його можливо було б викликати у судове засідання.

Будь-який запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Підстав для оголошення обвинуваченого в розшук не встановлено.

Відповідно до ст.335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується відповідно до ст.335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Таким чином, зі змісту ст.335 КПК України випливає, що обвинувачений може бути оголошений в розшук з зупиненням провадження у справі лише у разі його ухилення від суду.

Враховуючи, що стороною обвинувачення не вжито заходів щодо доставки до суду ОСОБА_4 для забезпечення участі в судовому розгляді, а суд позбавлений такої можливості через відсутність в обвинувальному акті фактичної адреси проживання обвинуваченого, тому зазначене унеможливлює належний розгляд обвинувального акту відповідно до норм КПК України.

Передбачених ст.335 КПК України підстав для оголошення в розшук обвинуваченого суд не вбачає, оскільки відповідно до вимог ст.22 КПК України прокурор не надав доказів ухилення ОСОБА_4 від явки за викликом суду, як того вимагає норма ст.335 КПК України.

Також, враховуючи передбачені законом стислі процесуальні строки, рекомендовано органу досудового розслідування зазначати в обвинувальному акті, крім даних, зазначених ст. 291 КПК України, також контактні телефони учасників кримінального провадження з метою забезпечення можливості їх оперативного виклику до суду.

Крім того, вивчивши обвинувальний акт в даному провадженні суд дійшов висновку, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_4 , прокурором, який складав обвинувальний акт, порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 (далі - Конвенція), положення якої підлягають застосуванню відповідно до ч. 2 ст. 1, ст. 9 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Пунктом 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Частина 5 ст. 17 КПК України (відповідно до якої поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою) встановлює механізм втілення презумпції невинуватості під час здійснення кримінального провадження, якого з огляду на вимоги ч. 1 ст. 9 КПК України повинні дотримуватися не тільки суд, а й прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади, зокрема, і під час складання та затвердження обвинувального акту.
Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції в обвинувальному акті стверджується, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, що є тотожнім визнанню його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення до ухвалення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили.
Так, в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_4 зазначено: «Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України».
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що прокурором під час складання обвинувального акту, всупереч вимог ч. 5 ст. 17 КПК України в обвинувальному акті допущено порушення презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення та при викладенні правової кваліфікації діяння, міститься твердження, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватою особою.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинуваченого та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням.
Зазначена правова позиція збігається з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 5-50кс15 від 09.07.2015 року, в якій зокрема зазначено, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 даний обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , оскільки підпис в графі «Затверджую» не скріплений печаткою.
Ст.314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення будь-яких додаткових відомостей до обвинувального акту після його надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
На думку суду, залишення у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з недоліками є неприпустимим, оскільки може призвести до необ`єктивного та неповного встановлення всіх обставин у справі та позбавить можливості ухвалити справедливе судове рішення.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 був складений із порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, що унеможливлює призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, і право на справедливий суд, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статей 291 КПК України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 291, 314-316 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про привід обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 25.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - повернути прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1