Провадження № 1-кп/522/619/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянуши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадженні відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В ході слухання кримінального провадженні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання, яке підтримали обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження відносно обвинувачених, посилаючись на те, що порушено ст.61 Конституції України, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 двічі були притягнуті до кримінальної відповідальності (за КПК України в редакції 1960, та за КПК України в редакції 2012); справа починалась за КПК України 1960 і в рамках саме цієї справи були отримані всі докази, однак по ньому не було прийнято ніяких рішень, передбачених ст.212 КПК України, що свідчить про порушення строків слідства.

Крім того, за вимогами КПК України 2012 обвинувальні акти стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були складені та направлені до суду поза межами строків досудового розслідування, що є самостійною підставою для закриття кримінального провадження.

Також, було порушено право на захист ОСОБА_9 через вручення їй 19.12.2012 обвинувального акту без участі захисника, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що доводи і правове обґрунтування для закриття кримінального провадження, вказані адвокатом ОСОБА_6 , є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження та нормами КПК України.

Також адвокат ОСОБА_10 надав суду свої письмові заперечення на клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Як встановлено, кримінальна справа № 1 була порушена 07.06.2012 за ч.4 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_11 (за кримінально-процесуальним кодексом України в редакції 1960 р.). Строк досудового розслідування по вказаній справі був продовжений до 3-х місяців, тобто до 07.09.2012.

В рамках даної справи до кримінальної відповідальності були притягнуті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яким було пред`явлене обвинувачення і обирались міри запобіжного заходу.

Станом на 20.11.2012 дана кримінальна справа не була завершена, по ній не були прийняті рішення про закриття кримінальної справи, або про направлення до суду з обвинувальним висновком.

З 20.11.2012 введений в дію КПК України в новій редакції.

Згідно з п.10 зазначеного Розділу ХІ кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.

Керуючись Перехідними положеннями КПК України, 21.11.2012 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України за заявою ОСОБА_11 . Відповідно до витягу з ЄРДР провадження зареєстроване за №0000049, дата надходження заяви, повідомлення або виявлення з іншого джерела: 07.06.2012.

Тобто, кримінальне провадження №0000049 є перереєстрованим за вимогами Перехідних положень нового КПК України провадженням №1, розпочатим ще до дня набрання чинності цим Кодексом. В подальшому досудове розслідування по даному кримінальному провадженню відбувалось за правилами КПК України в редакції 2012.

З викладеного вище вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 двічі до кримінальної відповідальності не притягувались.

Докази в рамках кримінальної справи № 1 були отримані під час досудового розслідування і в межах строків досудового розслідування, а в наступному були відкриті стороні захисту відповідно до вимог ст.290 КПК України в рамках кримінального провадження № 0000049 від 21.11.2012, що свідчить про відсутність правових підстав для визнання їх недопустимими.

Згідно з Коментарем Верховного Суду України до розділу ХІ Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі до п.10: «У цьому пункті йдеться про ті кримінальні справи, в яких відповідно до положень розділу ІІ Порушення кримінальної справи, дізнання і досудове слідство КПК 1960 року: 1) винесена постанова про порушення кримінальної справи і проводиться досудове слідство; 2) є постанова про порушення кримінальної справи і винесена постанова про пред`явлення обвинувачення у вчиненні конкретного злочину досудове слідство знаходиться на етапі його закінчення у формі: а) складання обвинувального висновку і направлення справи до суду; б) винесення постанови про направлення справи до суду для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру; в) для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Визначальним у зазначених справах є те, що перелічені форми закінчення досудового слідства не були реалізовані на день набрання чинності цим Кодексом.

З моменту набрання чинності цим Кодексом «кримінальна справа» як поняття підпадає під визначення «матеріали кримінального провадження» (статті 317, 397, 430 та інші цього Кодексу), тому досудове слідство продовжується і закінчується з урахуванням положень цього Кодексу.

Судовий розгляд та наступні стадії судового провадження (у першій, апеляційній, касаційній інстанціях, у Верховному Суді України) проводяться відповідно до положень цього Кодексу».

На підставі викладеного з 21.11.2012 процедура проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню 0000049, його завершення та закінчення регулювались нормами КПК України (в редакції 2012), які порушені не були, що підтверджується нижчевикладеним.

Сторона захисту стверджує, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складений, вручений особам та направлений до суду поза межами строків досудового розслідування.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Після перереєстрації кримінальної справи № 1 в кримінальне провадження № 0000049 досудове слідство повинно проводитись за правилами КПК України (в редакції 2012 ).

19.12.2012 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було повідомлено про підозру, а відтак строк досудового розслідування в два місяці повинен був закінчитися 19.02.2013.

Диспозиція ст.284 КПК України в редакції, яка діяла на дату направлення обвинувального акту до суду, не містила підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017, однак ці зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

У зв`язку з чим, ця підстава не може застосовуватись до кримінальної справи № 1 та до кримінального провадження № 0000049.

В редакції статті 219 КПК України на дату направлення обвинувального акту до суду строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження включався до строку досудового розслідування, а відтак період часу з 07.02.2013 по 18.02.2013 повинен бути зарахований до строку досудового розслідування.

Відтак, двомісячний строк по кримінальному провадженню № 0000049 мав бути закінчений 19.02.2013.

Однак, 15.02.2013 строк досудового розслідування був продовжений заступником прокурора Одеської області до 3-х місяців, тобто до 19.03.2013.

15.02.2013 кримінальне провадження було зупинене на підставі п.1 ч.1 ст.280 КПК України і поновлено 28.03.2013.

Відповідно до ч.3 ст.219 КПК України (в редакції на лютий-березень 2013) строк, із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.

Таким чином, строк з 15.02.2013 по 27.03.2013 не входить у строки досудового розслідування.

Станом на 15.02.2013, з урахуванням продовження строків, до закінчення строків досудового розслідування залишалось 1 місяць 4 дні.

Якщо додати до 28.03.2013 1 місяць 4 дні то строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню буде закінчуватись 01 травня 2013 року.

За матеріалами справи, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був складений та затверджений прокурором 04.04.2013, а направлений до суду 24.04.2013, тобто в строки досудового розслідування, що спростовує довід сторони захисту про нелегітимність вищевказаних документів і порушення строків досудового розслідування.

Наявність вказаних процесуальних рішень підтверджується пунктами 22 24 реєстру матеріалів розділу 11 Прийняті в ході досудового розслідування процесуальних рішень, який доданий до обвинувального акту.

Викладене свідчить про спростування доводу сторони захисту про складання та направлення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поза межами строків досудового розслідування.

Щодо доводів захисника обвинувачених про незаконність постанови прокурора від 15.02.2013 про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, колегія суддів вважає, що постанова винесена поза межами строку, оскільки 07.02.2013 матеріали були відкриті обвинуваченим та стороні захисту.
Системний аналіз положень глави 24 КПК України «Закінчення досудового розслідування. Продовження строку досудового розслідування» вказує на те, що поняття «завершення досудового розслідування» та його «закінчення» не є тотожними.
Частини 2,3 ст. 283 КПК України встановлює такі форми закінчення досудового розслідування:
закриття кримінального провадження;
звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Тобто, як випливає зі змісту наведеної норми кримінального процесуального закону, завершення досудового розслідування не є формою закінчення досудового розслідування.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.36 КПК України прокурор має право приймати процесуальні рішення, в тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.294, ч.ч.4,5 ст.295 КПК України прокурор має обов`язок продовжувати строки досудового розслідування у випадку неможливості закінчити досудове розслідування.
Тобто, прокурор діяв в межах повноважень та в межах загального строку досудового розслідування, який тривав до 19.02.2013.
Крім того, сторона захисту вказує на те, що 19.12.2012 ОСОБА_9 було вручено повідомлення про підозру за ч.4 ст.190 КК України, без участі її захисника, що є порушенням права на захист і тягне за собою закриття кримінального провадження.

ОСОБА_9 29.03.2013 повідомлялось про зміну раніш повідомленої підозри за ч.2 ст.192 КК України і в наступному в судовому засіданні 23.04.2014 ОСОБА_9 та ОСОБА_12 був вручений обвинувальний акт за ч.4 ст.190 КК України (відбулась зміна кваліфікації дій обвинувачених з ч.2 ст.192 на ч.4 ст.190 КК України). Всі ці процесуальні рішення і дії сторони обвинувачення відбувались в присутності адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання прав підозрюваних, обвинувачених на захист і саме за цими документами в суді розглядалось обвинувачення стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 19.12.2012 без участі її захисника не тягне за собою закриття кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання адвоката слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 219, 280, 294, 350, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У здоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - відмовити.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2