У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2022 Справа №607/4589/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у залі суду у м. Тернополі, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Узин, Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження №0000320 від 26.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, терміном на 60 діб.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів: у провадженні СВ Відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження за №0000320 від 26.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Встановлено, що 26 грудня 2021 року, близько 04 годин 30 хвилин водій ОСОБА_4 , усвідомлюючи що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно не справним автомобілем марки Mercedes-Benz Vito, р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог пунктів: 2.9 (а), 31.4.5 (г) (Колеса і шини) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність автомобіля марки Mercedes-Benz Vito, р.н. НОМЕР_1 , які полягали в тому, що на одну (передню) вісь транспортного засобу встановлено шини різних розмірів; на одну (задню) вісь транспортного засобу встановлено ошиповану та неошиповану шину, шини різних розмірів, різних моделей з різними малюнками протектора. Виявлені невідповідності виникли до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди та могли бути виявлені водієм шляхом огляду транспортного засобу перед початком руху, могла мати вплив на керування транспортним засобом під час гальмування, маневру тощо (різкої зміни кутової швидкості обертання коліс) та могли перебувати в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Рухався без вантажу з одним дорослим пасажиром проїзною частиною дороги «Обхід м. Тернопіль» з сторони м. Тернопіль у напрямку «Т» - подібного перехрестя автодороги «Тернопіль-Львів-Рава-Руська».

Порушуючи вимоги пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_4 , під час руху не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та унаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 (в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», «безпечна швидкість», а також п.п. 12.1, 12.2, 12.9 б), розділу 33. Дорожні знаки 1. Попереджувальні знаки 1.4.3 «Напрямок повороту», 2. Знаки пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», 3. Забороні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 та «50», 7. Таблички до дорожніх знаків 7.1.2 «Відстань до об`єкта» ПДР України. Водій ОСОБА_4 , порушуючи вище вказані вимоги ПДР України, рухається прямо на «Т» - подібному перехресті, пересікає проїзну частину дороги «Тернопіль-Львів-Рава-Руська» та виїжджає на узбіччя, що прилягає до смуги руху в напрямку до м. Тернопіль цієї автодороги, при цьому автомобіль, передньою правою частиною контактує з дорожнім знаком 1.4.3 «Напрямок повороту» ПДР України, який розміщений на узбіччі. В подальшому продовжує рух прямо, з`їжджає у кювет-лісосмугу, що розміщені за узбіччям, де передньою правою частиною контактує із стовбуром дерева, після чого відбувається його контактування передньої нижньої частини транспортного засобу з виступаючими нерівностями ґрунтово-рослинного покриття кювету.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Mercedes-Benz Vito р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, закритими переломами кісток носа і латеральної (зовнішньої) стінки лівої верхньощелепної пазухи однойменної кістки; із зовнішніх ушкоджень в ділянці голови відмічені поверхнева рана правої тім`яної ділянки волосистої частини, садна обличчя і лобової ділянки зліва;

закриту травму грудної клітки у вигляді переломів 2-8-го лівих ребер та забиття органів середостіння, яка супроводжувалась явищами гемопневмотораксу (накопичення крові і повітря в плевральній порожнині); закриту травму живота у вигляді лінійних розривів печінки, що супроводжувалася внутрішньочеревною кровотечею.

Виявлені у ОСОБА_7 , за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя на момент заподіяння - п. 2.1.2. і п. 2.1.3 (б) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм автомобіля Mercedes-Benz Vito р.н. НОМЕР_1 вимог п. п. 2.9 (а), 31.4.5 (г) (Колеса і шини), 1.5 ч. 1, 2.3 (б), (д) 1.10, 12.1 розділу 33. Дорожні знаки, 2. Знаки пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень.

Так, 07 квітня 2022 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Узин, Білоцерківського району, Київської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, без постійного місця реєстрації, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2021 року з схемою та таблицею ілюстрацій.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7

- висновком експерта № СЕ-19/120-22/227-ІТ від 11.02.2022.

- висновком експерта № СЕ-19/120-22/270-ІТ від 21.02.2022.

- висновком експерта № 211 від 23.02.2022.

- висновком експерта № 137 від 16.03.2022.

- висновком експерта № СЕ-19/120-22/2774-ІТ від 28.03.2022.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, що узгоджується із вимогами п.5 ч.2 ст. 183 КПК України.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 п.175 зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено у п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, слід врахувати наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком того, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також існує ризик, того що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілу, шляхом схиляння до відмови від дачі показань чи дачі завідомо неправдивих показань, чим перешкодить кримінальному провадженню.

Під час оцінки в сукупності всіх обставин, керуючись ст.178 КПК України, потрібно врахувати, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене вважаю, що існують достатні підстави, які обґрунтовують ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), а також ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні).

Таким чином, застосувавши більш м`який запобіжний захід неможливо запобігти ризикам викладеним у клопотанні, а саме запобігти: можливості переховуватись від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Санкція статті, за якою кваліфікуються дії ОСОБА_4 , дає можливість застосувати до нього найсуворіший запобіжний захід, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою можна обрати, відповідно до ст.183 КПК України до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а санкція статті інкримінованого ОСОБА_4 , кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, просить задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просить врахувати особу підозрюваного, який має на утриманні малолітню дитину, яка є інвалідом, а також те, що потерпілою у кримінальному провадженні є дружина підозрюваного, та відмовити у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу вигляді триманні під вартою і застосувати запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи свого захисника. Просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючий, має на утриманні малолітню дитину, яка є інвалідом, раніше не судимий.

На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, що підтверджується наступними матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2021 року з схемою та таблицею ілюстрацій; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; висновком експерта № СЕ-19/120-22/227-ІТ від 11.02.2022 року; висновком експерта № СЕ-19/120-22/270-ІТ від 21.02.2022 року; висновком експерта № 211 від 23.02.2022 року; висновком експерта № 137 від 16.03.2022 року; висновком експерта № СЕ-19/120-22/2774-ІТ від 28.03.2022 року.

Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Оцінивши обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, сімейного стану, соціальних зв`язків підозрюваного, характеру вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, того, що проведені не усі необхідні слідчі (розшукові) дії в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно ч.ч.2,4 статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Матеріалами клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прокурором при його розгляді, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 України та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор. Однак, враховуючи соціальні зв`язки підозрюваного за місцем його проживання, наявність малолітньої дитини на утриманні, яка є інвалідом, а також те, що потерпілою у даному кримінальному провадженні є його дружина, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам щодо яких є достатні підстави вважати, що вони існують, та зазначеним у клопотанні, не доведено.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, та ризики згідно ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати більш м`який запобіжний захід - у вигляді застави, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, зазначені обставини дають слідчому судді підстави вважати, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж у вигляді застави, а саме особистого зобов`язання, як про це просить підозрюваний та його захисник, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного та клопотання підозрюваного і його захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слід відмовити, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З врахуванням наведених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його характер, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу у розмірі, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,183,184,193,194,196, 206 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень для внесення на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/4589/2022; провадження №1-кс/607/1536/22 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2022 року.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 00год. 00хв. 05 червня 2022 року, наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 05 червня 2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1