Провадження № 1-кс/712/3223/22
ОСОБА_1 12.09.2022 року звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою про скасування арешту, в якому просить суд: зобов`язати уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області повернути рушницю «ІЖ-27» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , згідно дозволу № 860400 від 01.02.2016 року, вилучені в ході огляду місця події від 11.12.2021 року та скасувати арешт з рушниці.
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 року накладено арешт на рушницю «ІЖ-27» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , згідно дозволу № 860400 від 01.02.2016 року, вилучені в ході огляду місця події від 11.12.2021 року.
Зазначив, що з часу винесення ухвали ніяких слідчих дій по справі з ним не проводилось. Крім того, вказаний об`єкт арешту рушниця, не має ніякого відношення до злочину, відповідно до матеріалів кримінального провадження; він не є підозрюваним по справі, а лише свідком; його допит в якості свідка проведений ще в грудні 2021 року.
Вказав, що у зв`язку із введенням воєнного стану в країні та в разі небезпеки не зможе захистити себе та свою родину. Більш того, строк дії дозволу сплив і він не може належним чином без наявності рушниці у володінні оформити всі необхідні документи та огляди для продовження дії дозволу на вищевказану зброю.
Вважає, що потреба в подальшому арешті рушниці відпала.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, скерував клопотання про розгляд справи без участі заявника, заяву підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надійшов лист ОСОБА_2 , в якому прокурор проти задоволення заяви заперечувала. Зазначила, що на даний час в рамках кримінального провадження призначена судова балістична експертиза, на виконання якої, в тому числі, надано і рушницю. Указана експертиза скерована до виконання 10.05.2022 року та на даний час до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області не надійшов висновок зазначеної експертизи.
Дослідивши матеріали клопотання, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.
Надаючи оцінку доводам клопотання варто звернути увагу, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зміст ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021 року свідчить, що метою арешту майна визначене забезпечення його належного збереження як речових доказів.
Так, в ч. 3 ст. 170 КПК зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які серед іншого зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були набуті кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.12.2021, слідчий суддя визнав можливим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, із необхідності забезпечення збереження речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Надаючи оцінку доводам клопотання ОСОБА_1 необхідно зауважити, що арешт на майно накладений обґрунтовано, оскільки такі речі відповідають ознакам речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України).
Всупереч положень ч.1 ст.174 КПК України ОСОБА_1 не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні накладеного арешту. В цьому контексті слід враховувати, що відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Отже обов`язок з доведення відсутності подальшої потреби застосування арешту майна покладається саме на особу, яка просить скасувати такий арешт.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту, оскільки в ході розгляду заяви не встановлено обставин, які б свідчили, що застосування заходу у вигляді арешту майна в даному випадку є необґрунтованим.
Керуючись ст.ст.9, 174, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23.09.2022 о 11.55

Слідчий суддя Троян Т.Є.