В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2274/20

Провадження № 1-кп/348/90/22

17 серпня 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

зучастю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника

непоновнолітнього потерпілого: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 за обвинувальним актом від 17.11.2020, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 за обвинувальним актом від14.02.2022, щодо обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з повної загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, студента 3 курсу Прикарпатського університету ім. В. Стефаника, судимого вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2020 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який повністю оплачено 24.02.2021, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразилиь в умисному заподіяні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , а також вчинив умисні дії, які виразились в умисному заподіяні легкого тілесного ушкодження потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Кримінальні правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.

Так, 24 жовтня 2020 року біля 23 год. 40 хв., в АДРЕСА_2 , на автостоянці, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_8 виник словесний конфлікт.

Під час вказаного конфлікту обвинувачений ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс один удар головою в обличчя потерпілому ОСОБА_4 , від якого останній впав на землю. В результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 272 від 27.10.2020 спричинено у вигляді забою м`яких тканин лівої половини обличчя у вигляді синця та набряку, що відповідно висновку експерта № 272 від 27.10.2022 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Крім того маючи не погашену судимість за ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 24 листопада 2021 року біля 18.30 год. в с. Цуцилів, по вул. Братів Бойчукїв, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_8 виник протиправний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні вказаного автомобіля, діючи умисно, настання таких наслідків, розпилив газовий балончик в обличчя потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви І ступеня обох очей, що згідно висновку судово-медичного експерта № 14/294-Д від 12.01.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_6 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви І ступеня обох очей, що згідно висновку судово-медичного експерта № 15/293-Д від 12.01.2022 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав повністю, надав детальні показання про мотиви та обставини вчинення кримінальних правопорушень. Суду пояснив, що з потерпілим ОСОБА_4 не знайомий.24.10.2020 біля 23 год. 40 хв. він знаходився в АДРЕСА_1 , на автостоянці, де між ним та потерпілим ОСОБА_4 виник словесний конфлікт.

Під час вказаного конфлікту він наніс один удар головою в обличчя потерпілому ОСОБА_4 , від якого останній впав на землю. В результаті його дій потерпілому ОСОБА_4 спричинено легкі тілесні ушкодження. Після цього він покинув місце події, допомогу потерпілому не надавав та не переконався в якому він стані. Стверджує ,що на досудовому рослідуванні просив вибачення у потерпілого.

Крім того він 24.11.2021 близько 18.30 год. знаходився в с. Цуцилів, по вул. Братів Бойчукїв, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Рено Кенго», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , намагаючись відмовитись від проходження медичної комісії для військовозобов`язаних. Під час конфлікту у нього виник протиправний умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З цією метою він розпилив газовий балончик в обличчя потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заподіявши їм легкі тілесні ушкодження.

Розуміє, що вчинив неправильно, кається, про вчинене шкодує, він змінив свою поведінку та прагне виправитися ситуацію, що склалася, просив його суворо не карати та обрати покарання у виді штрафу.
Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.
Законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні висловив думку щодо обрання покарання по закону, має до обвинуваченого претензії, шкоду не відшкодовано, зазначив, що за весь період розгляду справи обвинувачений не просив вибачення, не з`ясовував стан здоров`я потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні висловив думку щодо призначення покарання згідно чинного законодавства, претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має, зазначив, що обвинувачений вибачення не просив, вважає що дії обвинуваченого мали підвищену суспільну небезпеку. Тому йому необхідно обрати більш суворе покарання
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні висловив думку щодо призначення покарання згідно чинного законодавства, претензій до обвинуваченого матеріального характеру не має.
Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинувачеогох, потерпілої, законного представника дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого дійшов висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України (по 2 епізодах), які виразились в умисному заподіяні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , та потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано вірно.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації їх дій сторонами не оспорюються.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушеннь. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Згідно досудової доповіді від 09.04.2021, складеної Надвірнянським районним сектором Філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе за умови нагляду та застосування виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, проте може становити високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб. (Т. 1, а.с. 26-27).

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, з урахуванням положень ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, мету їх вчинення, кількість епізодів проступків, особу обвинуваченого, який не судимий на час вчинення першого епізоду, та вчинення ним другого епізоду проступку, маючи непогашену судимість, його процесуальну поведінку, а саме, що перебував у розшуку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 09.04.2021, складеної Надвірнянським районним сектором Філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе за умови нагляду та застосування виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, проте може становити високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб. (Т. 1, а.с. 26-27).

Щодо пом`якшуючих покарання обставин суд зазначає наступне.

Так, обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінальних проступків, однак саме по собі визнання обвинуваченим своєї провини під час судового розгляду не вказує, що його зізнання стало результатом тривалого роздуму й затятої внутрішньої боротьби та свідчить про рішучість стати на шлях виправлення, самоосуд свого вчинку.
Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.
Відсутність вибачення перед потерпілою, а також відсутність відшкодування завданої шкоди свідчить про відсутність у нього щирого жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.
Більше того, факт щирого каяття особи у вчиненні проступку повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Однак, у матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували щирий жаль з приводу скоєного та осуд своєї поведінки засудженим, те, що він намагався виправити наслідки вчиненого та виявляв готовність нести покарання.
Верховний Суд підкреслив, що твердження про намагання вчинити дії на відвернення негативних наслідків скоєного ним не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки, як було встановлено в суді, обвинувачений по першому епізоду не надавав допомогу потерпілому, не цікавися про станом здоров`я потерпілих, не намагався відшкодувати шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, не просив вибачення, вчинив повторно аналогічних проступок. Суд враховує процесуальну поведінку обвинуваченого, який перебував в розшуку, крім того визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
За таких обставин суд дійшов висновку про виключення з обвинувачення посилання на наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів необхідно вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124,174, 368-371, 349, 373-374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 200( двісті) годин громадських робіт.

Речовий доказ: догоспітальний клінічний протокол № 4797, виданий на ОСОБА_5 , та догоспітальний клінічний протокол № 4798, виданий на ОСОБА_6 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000208 в Надвірнянській окружній прокуратурі Івано-Франківської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1