1Справа № 314/1389/21 1-кп/335/118/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 255-1 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 162, ч. 4 ст. 189 КК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Адвокатом ОСОБА_5 подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та продовження вказаного запобіжного заходу перестали існувати, а нові не з`явились. Обвинувальний акт перебуває в суді, а всі докази, які були зібрані у ході досудового розслідування перебувають у сторони обвинувачення, за час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 жодного разу не вчиняв дій, спрямованих на вплив на свідків, а ризик втечі обґрунтовується лише суворістю призначеного покарання.

Окрім іншого, наразі на території України введено воєнний стан, та на період дії воєнного стану виїзд на межі країни громадянам чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, також у м. Запоріжжя введена комендантська година, а на виїздах із міст обладнано блокпости, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не матиме можливості виїхати за межі України, та переховуватись від суду.

Посилаючись на вищевикладене, захисник обвинуваченого просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на продовженні строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під вартою, та зазначив, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжних заходів обвинуваченим не зменшились та не змінились. Проти клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 заперечив.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 заперечував, та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з підстав викладених у клопотанні про зміну запобіжного заходу. Крім того, зазначив, що у разі продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його буде етаповано з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» до іншої установи, що у свою чергу може призвести до ускладнення проведення судових засідань. Також, обвинувачений має на меті допомагати військовим ЗСУ.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, та зазначив, що у слідчому ізоляторі йому не надається медична допомога, а його хвороба прогресує.

Адвокат ОСОБА_7 проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 заперечував, зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_6 . Також, вказав, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, розміщення пропускних пунктів, його підзахисний не зможе впливати на потерпілих та свідків, а, перебуваючи на свободі, він зможе принести користь державі. Просив застосувати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника, та просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначив, що він бажає вступити до лав територіальної оборони, та йому необхідно допомагати матері та сестрі.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду кримінального провадження, у судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення судового засідання суду не подавала, а відтак суд вважав за можливе розглянути питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, а також клопотання про зміну запобіжного заходу, у відсутність потерпілої ОСОБА_8 , оскільки її неявка не перешкоджає розгляду вказаних питань.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_5 , а також матеріали кримінального провадження, які перебувають у розпорядженні суду, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Як встановлено судом, на досудовому розслідуванні ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя до підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 застосовані запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Ухвалами Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 12 червня 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 25 липня 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 19 вересня 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 14 листопада 2021 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 07 січня 2022 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2021 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 26 лютого 2022 року включно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2022 року продовжено строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та визначено строк їх дії до 10 квітня 2022 року включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження триває, судом встановлено порядок досліджено доказів, та розпочато дослідження письмових доказів стороною обвинувачення.

У ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, та вирішення питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Розглядаючи вказане клопотання, суд доходить до висновку, що стороною захисту доведено підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі, однак не на особисте зобов`язання, як про це заявляла сторона захисту, а на домашній арешт.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, тримається під вартою 1 рік і 5 місяців, раніше судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, до затримання не був офіційно працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.

У ході судового розгляду вказаного кримінального провадження, судом було призначено медичне обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 .

За наслідками проведення медичного обстеження, ОСОБА_4 поставлено діагноз цукровий діабет тип 2 середньої важкості, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, гіпертрофія лівого шлуночка, постромботична хвороба нижніх кінцівок, що підтверджується медичним висновком за наслідками медичного огляду ОСОБА_4 в КНП «Міська лікарня №4» ЗМР (т. 3 а.с. 15-20), та йому призначено відповідне лікування.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_4 не надається необхідне лікування у ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», зокрема і з тих підстав, що деякі препарати, які йому необхідно приймати не входять до Національного переліку лікарських засобів, що закуповуються за кошти державного бюджет. (т. 3 а.с. 67-68).

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігання ризикам передбаченим у ч. 1 цієї статті, а також для забезпечення можливості проходження відповідного лікування обвинуваченим, недопущення погіршення стану його здоров`я, на даний час є підстави для заміни ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час доби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням стану здоров`я обвинуваченого, необхідності проходження ним лікування, наявністю у нього постійного місця проживання, тривалості тримання обвинуваченого під вартою, яке негативно впливає на стан його здоров`я, суд вважає, що саме зазначений запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатись з міста Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; з`являтися до суду за кожним викликом; утриматись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; в сукупності, здатні забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та встановлених судом, тобто вказаний запобіжний захід буде відповідати меті його застосування.

Визначаючи час перебування обвинуваченого під домашнім арештом, суд вважає доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту саме у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

На переконання суду, зміна обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою, на особисте зобов`язання, як про це просила сторона захисту, не в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку із чим клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, за найтяжчим злочином від 7 до 12 років.

У даному кримінальному провадженні судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час. Такими обставинами є те, що ОСОБА_6 на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, що в свою чергу вказує на наявність ризику переховування від суду, а обізнаність про адресу проживання потерпілої робить надто високим ризик незаконного впливу на неї з боку обвинуваченого.

Крім того, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість у встановленому законом порядку не погашена, що свідчить про те, що останній не має стійких соціальних зв`язків та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

У суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місцях тримання під вартою, а наявність постійного місця проживання, поряд із встановленими судом обставинами обвинувачення, а також даними, які характеризують його особу, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 .

На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, не пов`язаного із тримання під вартою, про застосування якого заявляла сторона захисту.

Обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та продовжений судом, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_6 , та його особою не виходить за межі розумного строку.

Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який.

Посилання адвоката ОСОБА_7 на те, що на території України введено воєнний стан, та обвинувачений може бути корисним, перебуваючи на волі, є безпідставними та є лише особистими міркуваннями сторони захисту.

З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки їх існуванню та виникненню запобігає обраний відносно обвинувачених запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 197, 199, 201, 331, 369, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20-00 год. до 06-00 год., до 04 червня 2022 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатись з міста Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- з`являтися до суду за кожним викликом;

- утриматись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

Звільнити ОСОБА_4 негайно з-під варти у місці де він перебуває з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11».

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, і що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 04 червня 2022 року включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, до 02 червня 2022 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04 квітня 2022 року.
Повний текст ухвали складено 06 квітня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1