Провадження №1-кс/127/6467/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні№20001485 від 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №20001485 від 11.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , діючи спільно, умисно, переслідуючи мету швидкого збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, усвідомлюючи протиправність своїх дій та невідворотне настання у наслідок їх вчинення майнової шкоди фізичним особам, не маючи наміру на повернення майна, розробив план злочинної діяльності, який полягав у заволодінні грошовими коштами попередньо не визначеного кола осіб, шляхом їх обману та зловживання довірою (шахрайство), під приводом продажу речей за допомогою інтернет-ресурсу «OLX»
Діючи з прямим умислом спрямованим на реалізацію втілення розробленого плану злочинної діяльності, з метою заволодіння шляхом шахрайства, якомога більшою сумою коштів громадян, які мали придбати речі різних категорій, а саме шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в мережі Інтернет здійснювалось розміщення рекламних оголошень про продаж речей, з завідомо недостовірними розміщеними даними про вказані речі.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювали розміщення оголошень в мережі Інтернет про продаж товару, при цьому ОСОБА_7 приймала вхідні дзвінки від осіб, які мали намір придбати товар, вводила їх в оману, шляхом формування та надсилання товарно-транспортних накладних ТОВ «Нова Пошта», після чого на банківську картку ОСОБА_6 отримували грошові кошти від потерпілих в якості оплати товару, чи завдатку за товар.
Досудовим слідством встановлено, що у період часу з 05.04.2020 року до 02.11.2020 ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , під приводом продажу різних товарів, заздалегідь не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, використовуючи електронно-обчислювальну техніку для формування товарно-транспортних накладних та розміщення оголошень, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , заволоділи грошовими коштами останніх, шляхом переказу на банківські картки, чим завдали матеріального збитку на загальну суму 74 282 грн.
Крім цього стосовно ОСОБА_48 направлено обвинувальний акт до Вінницького міського суду, за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 307 ККУкраїни.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_48 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України є сукупність доказів отриманих у ході досудового розслідування, зокрема: Протоколи допитів потерпілих у вказаному кримінальному провадженні; Виписки з банківських рахунків ОСОБА_6 ; Протокол обшуку у помешканні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; Протокол проведення зняття інформації з електронних інформаційних систем, а саме з мобільного телефону ОСОБА_7 ; Інші матеріали кримінального провадження.

В подальшому 30.06.2022 року ОСОБА_48 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_48 неодноразово викликався до Відділу поліції №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, по вул. О. Довженка, 73 м. Вінниці, для участі у проведенні допиту у якості підозрюваного. Однак ОСОБА_48 на першу вимогу слідчого не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив.

20.07.2022 року ОСОБА_6 оголошено у розшук.

21.07.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області постановлено ухвала про затримання ОСОБА_6 з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

25.07.2022 року ОСОБА_6 затримано відповідно до вищевказаної ухвали Вінницького міського суду.

В ході досудового розслідування встановлено, що на теперішній час існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, щодо належного виконання підозрюваним ОСОБА_48 покладеним на нього обов`язкам, а також спробам перешкоджати розслідуванню.
Зокрема, ОСОБА_48 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років позбавлення волі. З метою ухилення від відповідальності ОСОБА_48 може переховуватись від слідства та суду, у зв`язку з чим є достатні підстави передбачити ризик, визначений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спробу підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.
Крім того, існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих, оскільки, згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_48 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих.
Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_48 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не знату та не погашену судимість за вчинення майнового злочину.
Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_48 є ризики визначені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги вищезазначене, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_48 виникає необхідність запобіганню перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому зазначені ризики є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, які продовжують існувати, і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам.
На думку слідчого жоден з інших запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на свідків, тощо.
У зв`язку із викладеним, враховуючи особу підозрюваного, його антисоціальне становище, вважаю, що запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просив задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку адвоката.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_49 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, раніше неодноразово судимий, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_6 переховувався від органі досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений в розшук.
Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_6 може намагатись продовжити переховуватись від органі досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України. При цьому, запобіжний захід може бути застосований лише на період проведення досудового розслідування, тобто до 30.08.2022.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.08.2022 року.
Одночасно визначити розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 208 000 (двісті вісім тисяч ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до прокурора та слідчого у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя