Справа №577/513/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/235/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

особи, що подала скаргу ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.03.2022 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність слідчих СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області,-

ВСТАНОВИЛА:

28.01.2022 року ОСОБА_7 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області подав скаргу на бездіяльність слідчих СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, мотивуючи тим, що 11.01.2022 року через службу 102 звернувся до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що містить ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161, ст. 356, ст. 364 КК України, вчиненого в м. Конотоп по вул. Садова, 8. Його звернення зареєстровано за № 565 від 11.01.2022 року, про що він отримав талон-повідомлення єдиного обліку. 19.01.2022 року отримав лист від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про те, що його заяву розглянуто та прийнято рішення припинити розгляд повідомлення у зв`язку з відсутністю в події ознак кримінального чи адміністративного правопорушення. З вказаним рішенням не згодний, до теперішнього часу відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою не внесені, тому вимушений звернутися до суду.

23.03.2022 року ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_7 в задоволенні вказаної скарги відмовлено, оскільки

в ЄРДР не вносяться всі повідомлення, які надходять і в яких міститься таке прохання, так як закон передбачає, що вносяться лише повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Тобто, заява має містити хоча б мінімальні дані про вчинення злочину, чого немає у заяві ОСОБА_7 . Крім того, на перконання слідчого судді, Конотопський РВП ГУНП в Сумській області в даному випадку, обґрунтовано прийшов до висновку, щодо відсутності ознак вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, оскільки заява отримала відповідну реакцію та не залишилася без реагування, однак відповідь не влаштувала скаржника, що в цілому не може свідчити про бездіяльність, оскільки доводи були перевірені та наведено було відповідне обґрунтування безпідставності внесення даних до ЄРДР.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.03.2022 року, скасувати та зобов`язати слідчого Конотопського РВП за його ОСОБА_7 заявою від 11.01.2022 року, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7 зазначав, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд його скарги проведено не повно та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Стверджував, що 11.01.2022 року через службу 102 він звернувся до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що містить ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161, ст. 356, ст. 364 КК України, вчиненого в м. Конотоп по вул. Садова, 8. Його звернення зареєстровано за № 565 від 11.01.2022 року, про що він отримав талон-повідомлення єдиного обліку. Разом з тим, відомості в ЄРДР в супереч ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, внесені так і не були.

ОСОБА_7 звертав увагу на положення ст.ст. 24, 25, 303 та 304 КПК України, в апеляційній скарзі цитував їх зміст та наголошував на тому, що слідчий суддя не може здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Крім цього, звертав увагу і на процесуальні порушення, які на його думку, допустив суд, зокрема суд не взяв до уваги його посилання на рішення Конституційного суду України, не роз`яснив йому його прав та обов`язків ( в тому числі і право на залучення захисника), не надав можливості дати пояснення, докази, а також позбавив можливості до судового засідання ознайомитись з матеріалами справи, зокрема в частині наявності в представника Конотопського РВП ОСОБА_8 повноважень щодо представлення інтересів відділу поліції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи особи, що подала скаргу ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати слідчого Конотопського РВП за його ОСОБА_7 заявою від 11.01.2022 року, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без міни, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області зі скаргою на бездіяльність слідчих СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, мотивуючи тим, що 11.01.2022 року він через службу 102 звернувся до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що містить ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 161, ст. 356, ст. 364 КК України, вчиненого в м. Конотоп по вул. Садова, 8. Його звернення зареєстровано за № 565 від 11.01.2022 року, про що він отримав талон-повідомлення єдиного обліку. 19.01.2022 року отримав лист від Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про те, що його заяву розглянуто та прийнято рішення припинити розгляд повідомлення у зв`язку з відсутністю в події ознак кримінального чи адміністративного правопорушення.

При цьому, відомості до ЄРДР за його заявою не були внесені, а отже вимоги ст.214 КПК України не були виконані.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, згідно ч.1 ст.11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав ля зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається із поданої ОСОБА_7 скарги, в якості обставин, які на його думку свідчать про вчинення слідчим злочинів, є по суті його незгода з діями слідчого.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку відносно відмови у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо бездіяльності уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Висновок слідчого судді, що заява ОСОБА_7 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є обґрунтованим.

З таким висновком слідчого судді місцевого суду погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Посилання заявника на те, що викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та повинне бути розпочато досудове розслідування, є передчасними.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у ч.4 статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст ч.1 зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч.1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч.4 ст.214 КПК України.

Попри висновки ОСОБА_7 , на переконання колегії суддів, слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили б постановити законне та обґрунтоване рішення.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя правильно звернув увагу заявника на те, що в ЄРДР не вносяться всі повідомлення, які надходять і в яких міститься таке прохання, оскільки закон передбачає, що вносяться лише повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Тобто, заява має містити хоча б мінімальні дані про вчинення злочину, чого немає у заяві ОСОБА_7 . Крім того, Конотопський РВП ГУНП в Сумській області в даному випадку, обґрунтовано прийшов до висновку, щодо відсутності ознак вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення. Оскільки заява отримала відповідну реакцію та не залишилася без реагування, однак відповідь не влаштувала скаржника, що в цілому не може свідчити про бездіяльність, оскільки доводи були перевірені та наведено було відповідне обґрунтування безпідставності внесення даних до ЄРДР.

Щодо доводів апелянта про те, що слідчий суддя не може здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, то колегія суддів вваж є їх передчасними, оскільки в даному випадку, предметом дослідження у слідчого судді виступали всі матеріали кримінального провадження, зокрема як заява ОСОБА_7 , подана до відділу поліції про вчинення злочину, так і дії поліції по розгляду такої заяви. Як результат, слідчий суддя, перевірив існування наявності чи відсутності бездіяльності уповноважених осіб на розгляд повідомлень та звернень про злочини, про що вів мову ОСОБА_7 , та як наслідок, погодився з висновком правоохоронним органів про те, що в заяві ОСОБА_7 дійсно відсутні обґрунтовані відомості про злочин, що могло б бути підставою для внесення таких відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Щодо тверджень апелянта про порушення слідчим суддею норм КПК України, зокрема не роз`яснення йому судом прав та обов`язків (в тому числі і право на залучення захисника), позбавлення можливості у наданні доказів, пояснень та в реалізації права на ознайомлення з матеріалами справи до початку її слухання, то колегія суддів вважає їх надуманими, оскільки як вбачається з матеріалів до Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_7 зі скаргою звернувся 28.01.2022 року, цього ж дня вона розподілена за слідчим суддею ОСОБА_1 , 31.01.2022 року у справі відкрито провадження, витребувано з Конотопського РВП ГУНП в Сумській області матеріали за заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, та призначено її слухання на 03.02.2022 року, потім на 17.02.2022 року та на 23.03.2022 року. Як вбачається із журналу судового засідання, до початку слухання справи ОСОБА_7 отримав пам`ятку про свої права та обов`язки і повідомив суд про зрозумілість їх змісту. Після цього розпочато слухання, суд встановив анкетні дані скаржника, надав ОСОБА_7 слово для пояснень, суд дослідив скаргу ОСОБА_7 та витребувані з відділу поліції матеріали, на запитання суду чи є у ОСОБА_7 клопотання, той відповів тим, що клопотань немає.

Аналізуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що з 28.01.2022 року по 23.03.2022 року, ОСОБА_7 не був позбавлений можливості ні у забезпеченні себе захисником, ні в реалізації права на ознайомлення з матеріалами справи ні у наданні пояснень, доповнень до скарги, подачі доказів чи клопотань. У відповідності до норм кримінального процесуального закону України, ОСОБА_7 був забезпечений всіма наданими йому законом правами, однак після винесення слідчим суддею рішення, з яким ОСОБА_7 не погодився, як підставу для його скарання судом апеляційної інстанції, останній вказав на ряд процесуальних порушень при розгляді слідчим суддею його скарги, які по факту свого підтвердження не зайшли.

Щодо не врахування слідчим суддею рішення Конституційного суду України, про яке ОСОБА_7 ніби то зазначав судді при розгляду скарги, то апелянт не вказав, яким чином воно впливає на результат прийнятого рішення та він не був позбавлений можливості згадати про нього при апеляційному розгляді справи.

Також, в ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_7 як на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що на його думку є підставою для скасування оскаржуваного рішення, посилався на те, що суддя мало часу була в нарадчій кімнаті, тоді як рішення яке нею винесено мало великий об`єм, що ставить під сумнів його законність.

З таким висновком апелянта колегія суддів погодитись не може.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частина 2 ст. 412 КПК України містить вичерпний перелік підстав коли рішення суду підлягає скасуванню, зокрема:

1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито;

2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

6) порушено правила підсудності;

7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

З викладеного вбачається, що зазначена апелянтом підстава до переліку ч.2 ст. 412 КПК України не входить, а визнати її такою, що в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України перешкодила чи могла перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів не може, оскільки при перегляді рішення суду першої інстанції, колегією суддів встановлено, що воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Рішення слідчого судді місцевого суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги перевірені у повному обсязі судом апеляційної інстанції, є безпідставними та належно не вмотивованими.

Відтак, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення скарги не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.03.2022 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність слідчих СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4