Справа № 305/2054/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №11-кп/4806/123/22, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2022 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000341, відомості про кримінальне правопорушення в якому 25.11.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина. України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, не судимого,

повернуто прокурору Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В ухвалі суду вказується на те, що 03 грудня 2021 року до Рахівського районного суду Закарпатської області з Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000341, відомості про кримінальне правопорушення в якому 25.11.2021 внесені до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. У судовому засіданні прокурор вказував, що обвинувальний акт є таким, що відповідає вимогам КПК України та просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Суд в ухвалі зазначив, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, відомості про кримінальне правопорушення в якому 25.11.2021 внесено до ЄРДР за № 0000341, у відомостях про вчинення кримінального правопорушення зазначено іншу особу - ОСОБА_8 , а не ту, якій інкриміновано вказане вище кримінальне правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Вищевикладені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, як такому, що складений із суттєвими недоліками, які порушують право особи на захист та перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту. З урахуванням наведеного, обвинувальний акт, на переконання суду, підлягає поверненню.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що висновки суду містять істотні суперечності. Так, апелянт зазначає, що в обвинувальному акті дійсно є технічна помилка, а саме у останньому абзаці другого аркуша помилково зазначено прізвище ОСОБА_8 , разом з тим, в інших випадках прізвище та анкетні дані обвинуваченого зазначено правильно ОСОБА_7 . На думку апелянта, вказаний недолік жодним чином не перешкоджає призначенню обвинувального акту до розгляду. Стверджує, що обвинувальний акт був вручений обвинуваченому та його захиснику, таким чином обвинувачення зрозуміло і не викликає жодних сумнівів та зауважень. При цьому, апелянт зазначає, що право обвинуваченого на захист не порушено, це питання суд взагалі не з`ясовував у підготовчому судовому засіданні. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою повернути матеріали кримінального провадження для розгляду до суду першої інстанції на стадію підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності сторони захисту та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. При цьому, береться до уваги те, що сторона захисту та потерпіла сторона належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги й від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін, а також відомості про поважність причин їхньої неявки.

Апеляційний суд вважає, що, приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції діяв відповідно до положень ст. ст. 291, 314 КПК України та передбачених п. п. 1, 2, 13 ч. 1 ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, зміст яких розкрито в ст. ст. 8, 9, 20 КПК України.

Так, згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Дослідивши та проаналізувавши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла переконання, що висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у формулюванні обвинувачення при викладі обставин вчинення кримінального правопорушення зазначено особу ОСОБА_8 , є таким, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема змістом обвинувального акту, та відповідно узгоджується з вимогами законодавства.

Указане порушення, яке допущено слідчим при складанні обвинувального акта, на що також не звернув уваги прокурор при його затвердженні, призвело до невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, що на думку апеляційного суду унеможливлює призначення обвинувального акту до розгляду, позаяк порушує право обвинуваченого на захист.

Тому, ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта колегія суддів вважає законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в обвинувальному акті дійсно є технічна помилка, а саме у останньому абзаці другого аркуша помилково зазначено прізвище ОСОБА_8 , однак у інших випадках прізвище та анкетні дані обвинуваченого зазначено правильно ОСОБА_7 , - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України.

Із цих підстав, доводи апеляційної скарги про те, що право обвинуваченого на захист не порушено, а встановлений судом недолік обвинувального акту жодним чином не перешкоджає призначенню обвинувального акту до розгляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Посилання прокурора на те, що обвинувальний акт був вручений обвинуваченому та його захиснику, таким чином обвинувачення зрозуміло і не викликає жодних сумнівів та зауважень, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі прокурор не посилався й під час розгляду апеляційної скарги.

Разом із тим, апеляційний суд також зазначає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Тому, вказане порушення, допущене слідчим при складанні обвинувального акту й залишене поза увагою прокурором при його затвердженні, апеляційний суд вважає таким, що нівелює вимоги про дотримання законності в кримінальному процесі й призводить до порушення права особи на захист своїх інтересів, яке унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду та, в свою чергу, являється підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення вищезазначених недоліків.

За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів, окрім вищенаведеного, бере до уваги: вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апеляційним судом не встановлено обставин та підстав, які б спростовували висновки суду першої інстанції і на такі сторона обвинувачення не посилалася у ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000341, відомості про кримінальне правопорушення в якому 25.11.2021 внесені до ЄРДР, відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , повернуто прокурору Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :