12.08.2022
Справа № 331/2503/22
Провадження № 1-кп/331/388/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» серпня 2022 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 28.05.2022 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод.

15 червня 2022 року в період часу з 18 години 13 хвилин по 18 годину 55 хвилини, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території автостоянки супермаркету «Сільпо» біля буд. 147 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, зустрівся з раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , якому повідомив про готовність організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України шляхом перевезення на своєму автомобілі з м. Запоріжжя до м. Мелітополь, а звідти надання інформації щодо перевізників до АР Крим та в подальшому переправлення через державний кордон України до Російської Федерації.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 08 липня 2022 року о 09 годині 00 хвилин, з метою надання засобів та усунення перешкод для незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_4 , перебуваючи біля пункту фільтрації «Місце реєстрації для виїзду на окуповані території Запорізької області», що знаходиться на території автомобільного ринку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 36, на власному автомобілі марки «Mercedes-Benz» VITO 111 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, зустрів ОСОБА_6 та, надаючи поради та вказівки, під вигаданою легендою мети виїзду на тимчасово окуповану територію м. Мелітополя Запорізької області, розмістив його у вказаному транспортному засобі, за кермом якого перебував особисто та о 09 годині 45 хвилин цього ж дня, перевіз ОСОБА_6 через пост вищезазначеного фільтраційного центру.

Цього ж дня, ОСОБА_4 при перетині блок-посту, розташованого при виїзді з селища Новоолександрівка Запорізького району Запорізької області, був зупинений працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, яке кваліфікується як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчинення таких дій порадами, вказівками та усуненням перешкод.

Під час досудового розслідування, 10 серпня 2022 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка відповідно до ч. 1 ст. 474 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 332 КК України і ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беззастережне визнання винуватості, сторони погодились на призначення покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 332 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його відбування покарання з випробуванням на 1 рік і останній погодився на його призначення.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди, захисник не мав заперечень проти її затвердження.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 серпня 2022 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1