УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 486/1803/21
Провадження № 1-кп/486/73/2022

04 травня 2022 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 365 КК України.
03.05.2022 року на електронну пошту суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 365 КК України, та існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. На думку прокурора обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки санкцією ч.3 ст. 365 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, як вплив на свідків. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, надасть ОСОБА_4 можливість, з урахуванням обізнаності в силу займаної посади та достатнього службового досвіду, негативно впливати на хід судового слідства. Просив про задоволення клопотання.
Крім того, 03.05.2022 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший захід, не пов`язаний із триманням під вартою. В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначила, що зазначені у клопотанні прокурора ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час відпали, оскільки ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання, не має потреби незаконно впливати на потерпілого та свідків, не збирається вчиняти кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 бажає призватися на військову службу та стати до лав Збройних Сил України, для захисту України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу просив відмовити.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала та просила суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання заявлене захисником, а в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.
Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, щодо клопотання захисника просив вирішити його на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого приходить до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2021 року, відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою того ж слідчого судді від 13.10.2021 року запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено в межах строку досудового розслідування, до 18.11.2021 року включно.
В подальшому, ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.11.2021 року, задоволено клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 14.01.2022 року включно.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.01.2022 року задоволено клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.03.2022 року включно.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10.03.2022 року вирішено питання про звернення з судовим повідомленням до начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо виконання Закону України № 2111-ІХ «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 року.
10.03.2022 року на адресу Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» направлено судове повідомлення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 до 08.05.2022 року включно, згідно положень ст. 615 КПК України.
Приписами ч. 3 ст. 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 365 КК України.
Відповідно до ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Обставини, на які посилається прокурор, як на підставу застосування запобіжного заходу, були враховані слідчим суддею при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування. На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не встановлено.
Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема, на переконання суду, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. При цьому, судом не вбачається жодних підстав, до застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Окрім того суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів у відповідності до ст. 12 КК України.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, підлягає задоволенню та не суперечить ч.2 ст. 183 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи обставини кримінального провадження, враховуючи, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який посягає на здоров`я людини, суд погоджується з думкою прокурора про відсутність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу, у вигляді застави.
Щодо доводів захисника та обвинуваченого про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, з метою можливого призову останнього на військову службу для взяття участі в обороні держави в умовах воєнного стану, слід зазначити наступне, що відповідно до ч. 1 ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період. За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Враховуючи, що як обвинуваченим так і його захисником не наведено та надано будь-яких реальних доказів на підтвердження намірів ОСОБА_4 вступити до Збройних Сил України, клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 194, 197, 314, 331, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Первомайськ Миколаївської області, громадянину України, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 365 КК України, продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», на шістдесят днів - до 02 липня 2022 року, включно.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1