Справа № 473/3216/21
Номер провадження1-кп/473/76/2022
ВИРОК
іменем України

"05" вересня 2022 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх захисник адвокат ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №000315 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянин України, українець, з професійно-технічною освітою, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, працює електрослюсарем в АТ «Миколаївобленерго», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянка України, українка, з професійно-технічною освітою, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, працює помічником вихователя ДНЗ ОТГ «Ромашка», не судима, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.08.2021 року близько 03:00 години, більш точного часу не встановлено, неподалік вхідних дверей до будинку культури, розташованого за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу гучної музики в нічний час, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , підійшов до останнього та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно наніс один удар кулаком правої руки в область правої руки ОСОБА_10 .

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_6 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на правому плечі в нижній третині задньої поверхні.

15.08.2021 року близько 03:00 години, більш точного часу не встановлено, перебуваючи біля вхідних дверей до будинку культури, розташованого за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт з приводу гучної музики в нічний час, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , підійшла до останнього та реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно нанесла два удари кулаком правої руки в область обличчя та один удар кулаком правої руки в область лівої руки ОСОБА_10 .

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_7 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижньому та верхньому повіці лівого ока, садна на лівому плечі в нижній третині передній поверхні.

Обвинувачений ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення визнав та пояснив, що того дня вони знаходилися поруч Таборівського будинку культури. Голосно лунала музика, вийшов ОСОБА_11 , який кричав, висловлювався нецензурно. Підійшов до них та вхопив обвинуваченого за горло, а він відштовхнув його руку. ОСОБА_12 став між ними. Зазначив, що не знає, можливо, коли відштовхував руку потерпілого, міг ненавмисно нанести йому ушкодження. Поруч стояли його дружина та свідок ОСОБА_13 . Його увага була зосереджена на ОСОБА_11 . Зазначив, що ніяких ударів не було, тільки він відштовхнув руку потерпілого. Більше потерпілого ніхто не торкався, звідки у нього ушкодження, - він не знає. Після цього вони ще трохи посперечалися і ОСОБА_11 пішов до будинку культури. Обвинувачений вказав, що потерпілий вхопив його за горло правою рукою, а він відбивав його руку лівою рукою, міг нанести ушкодження на повіці очей. На момент події біля нього стояли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з ОСОБА_17 сиділи на лавочці, ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 стояли за машиною. Освітлення на місці події було. Обвинувачений ОСОБА_6 стверджував, що ОСОБА_20 ударів потерпілому не наносила.

Піл час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав.

Обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що того дня вони сиділи біля будинку культури, з їх автомобіля голосно лунала музика. Вийшов охоронець та почав через це висловлюватись нецензурно, вхопив ОСОБА_21 за горло, той став відмахуватись, а вона та ОСОБА_12 стали між ними. Після цього поговорили нормально, охоронець пішов до клубу, вимкнув світло. Зазначила, що до вказаних подій вони вдома пили пиво, ОСОБА_21 не пив. До клубу поїхали посидіти і послухати музику. Перед клубом на відстані метрів 10 була сцена, вона бачила та чула, як вийшов охоронець та висловлювався нецензурно. Зазначила, що вони пропонували йому поговорити та просили заспокоїтися. Натомість охоронець схопив ОСОБА_21 , а вона стала між ними. Ніяких ударів особисто охоронцю вона не завдавала. Конфлікт тривав від початку до кінця десь 5-7 хвилин. Вказала, що її чоловік умисно охоронцю ушкоджень не заподіяв, хіба коли відмахувався. Вона не бачила, чи потрапив він потерпілому в обличчя. Поруч з нею була ОСОБА_22 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були на лавці, а ОСОБА_23 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 були за машиною.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судових дебатах вину не визнала та просила її виправдати.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що був на роботі, вказав, що працює охоронцем в будинку культури. О 3 годині ночі лунала голосна музика, тому він зробив зауваження обвинуваченим, за що його ті побили. Він при цьому стояв, здачі не давав, ударів було багато та більше, ніж зазначено в обвинувальному акті.

Подія сталася 15 числа. По селу обвинувачені розказували, що він був п`яний, проте на той момент він вже місяць як не пив. Зазначив, що музика голосно лунала з їх автомобіля ОСОБА_24 , який стояв під сценою на вулиці, де торгують на винос. Біля авто ОСОБА_25 було чотири чоловіки, в тому числі й вони, а всього в дворі було десь 15-20 чоловік. Тодорашки часто там бували. Він попросив прикрутити музику, на що вони сказали, що вони місцеві, а він тут ніхто. Тодорашки були зачинщиками бійки, а ті двоє просто стояли.

Коли він зійшов з порогу, обвинувачені обзивали його нецензурно, він зупинив їх рукою. Обвинувачена била його двома руками, десь 15 ударів було, аж ледве не впала. А обвинувачений вискакував з-за неї. Вона перша била, бо обвинуваченого він зупинив рукою. Обвинувачена вдарила його кулаками, руками вдарила раз 15, а обвинувачений - разів 5. Він вискакував із-за спини. З іншої компанії підійшли чоловіки і розборонили їх. У нього розрядився телефон, а ОСОБА_25 погрожували, що зателефонують сільському голові. Вранці вони з дружиною подзвонили дільничому, оскільки він прийшов додому побитий і те побачила його дружина. Ліки йому купувала дружина. Після того, що сталося, у нього боліла голова та його нудило. Після події він пішов у сторожку. А обвинувачені ще лишилися. Їх він не бив та не штовхав, так як їх друзі перехоплювали та опускали йому руки. Зазначив, що подія сталася на території біля будинку культури с.Таборівка. Після подій обвинувачені вибачення у нього не просили.

Свідок ОСОБА_26 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_9 , пояснила, що її чоловік працює охоронцем в Таборівському будинку культури Бузької ОТГ. Зазвичай він приходить додому після зміни о 6 годині ранку, а того дня його довго не було. Вона почала йому телефонувати, але телефон не відповідав. Чоловік прийшов додому близько 7 години ранку, був побитий, на голові були гематоми, око було підбите. Їй він повідомив, що його побила молодь хлопець та дівчина. Сказав, що особливо агресивною була дівчина била по голові більше 10 разів з великою силою, хлопець вдарив разів 5. Вранці вони з дружиною викликали поліцейського ОТГ та звернулися в приймальне відділення, де зафіксували ушкодження. Чоловік зробив два тести на визначення стану сп`яніння, оскільки його обвинувачували в тому, що він був п`яний - тести такого не підтвердили. Точну дату події вона не пам`ятає. Яке було підбите око у чоловіка теж не пам`ятає, проте всі побої зафіксовані в документах.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що точно дату події він не пам`ятає, десь в липні цього року. Він був на території біля Таборівського будинку культури, куди прийшов десь о 23 годині. Потім на авто приїхали ОСОБА_25 . У них в авто грала музика. Охоронець вийшов і зробив їм зауваження. Потім охоронець схопив ОСОБА_21 чи то за плече, чи то за шию. Сталася бійка, ОСОБА_21 наніс один удар охоронцю, а ОСОБА_20 може 2 удари, коли їх рознімала. Охоронець не падав, свідомості не втрачав. Після сутички її учасники ще хвилин 10 спілкувалися, потім охоронець пішов, а вони десь ще півгодини слухали музику.

Свідок ОСОБА_28 пояснила, що того дня вона сиділа на лавочці з ОСОБА_29 . Охоронець почав сварити ОСОБА_21 через те, що в машині голосно лунала музика та вхопив ОСОБА_21 за шию, а той відбив його руку. Між ними став ОСОБА_12 , а ОСОБА_20 була поруч. Це було в середині серпня 2021 року десь після 12 години ночі. Там було десь до 10 чоловік, всі з однієї компанії, але стояли в різних місцях. Від того місця, де сталася подія, до місця, де вона сиділа на лавочці, - було десь 7-10 метрів. На будинку культури горів один ліхтар, добре освітлював територію. Коли охоронець взяв ОСОБА_21 за горло, то той відбив його руку. ОСОБА_20 і ОСОБА_12 розбороняли їх. Зазначила, що ОСОБА_30 став між ними. Стверджувала, що ударів точно не було, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 охоронця не били. Сторонні особи не втручалися. ОСОБА_31 їх розбороняв, він теж був з їх компанії. Після події охоронець пішов та вимкнув світло. Вони зробили музику, яка була в авто ОСОБА_21 тихіше, а трохи згодом пішли додому. Свідок зазначила, що на місці події були ОСОБА_32 , ОСОБА_20 , ОСОБА_33 , ОСОБА_31 , ОСОБА_14 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 та вона. Зазначила, що авто обвинувачених було припарковане поруч будинку культури. ОСОБА_31 та ОСОБА_18 були за столиком поруч авто за машиною. А вона була на відстані 7-10 метрів від будинку культури та автомобіля. Попова стояла біля ОСОБА_20 . Прибіг ОСОБА_12 та став між ними. ОСОБА_20 розбороняла, коли охоронець вхопив ОСОБА_21 за горло, той відкинув його руку, а ОСОБА_20 підбігла, щоб не продовжувалася бійка. Карина ударів охоронцю не наносила. Спокійно розмовляли після бійки, охоронець просто пішов, не кульгав та вимкнув світло.

Свідок ОСОБА_36 пояснив, що коли сталася подія, він стояв за столиком поруч автомобіля ОСОБА_37 . Охоронець сварився через те, що голосно лунала музика, сталася якась штовханина, тому він підійшов та став між ними. Потім відійшов, а охоронець пішов та після вимкнув світло.

Авто перекривало йому огляд місця події, так як він стояв за авто. Біля столику був він, ОСОБА_38 , ОСОБА_19 . Пили пиво. Вище машини бачив те, що відбувалося. Раду в той час була на лавочці, можливо їй було видно подію. Він був з самого початку. Тодорашки були окремо. Світло на будинку культури було, одна лампочка вгорі була. Конфлікт стався в освітленому місці. Він став між охоронцем та ОСОБА_21 . ОСОБА_20 там теж була, поруч позаду ОСОБА_21 стояла. ОСОБА_21 із охоронцем штовхалися, але він не знає хто почав першим. Він підійшов, коли сталася штовханина та став між ними. ОСОБА_21 до авто притиснув охоронець. Голосні розмови були і штовханина, як він став між ними, то ОСОБА_21 вже не був притиснутий до машини. На обличчя охоронця він не дивися. Не знає чи ОСОБА_25 наносили удари охоронцю. Штовханина коли припинилася, то охоронець спокійно пішов, вимкнув світло, а свідок повернувся до столику. Там вони були ще 5-10 хвилин, музику вимкнули. Ударів він не бачив спричинених з обох сторін. Зазначив, що на місці події були ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 сиділа на лавочці з ОСОБА_16 , він, ОСОБА_33 та ОСОБА_19 . ОСОБА_21 і охоронець відштовхували руками один одного, чи ОСОБА_20 штовхала він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 , який є рідним братом обвинуваченого, на підставі ст.63 Конституції України відмовився давати покази.

Свідок ОСОБА_41 пояснила, що подія сталася 15 серпня 2021 року. Того дня вона була на дні народження, а потім пішла до будинку культури. Там вже були ОСОБА_25 , у яких з авто голосно лунала музика. Було близько 12 години ночі. Це не сподобалося охоронцю, тому стався конфлікт, під час якого вона бачила як ОСОБА_11 вхопив за горло ОСОБА_21 . Конфлікт тривав недовго та охоронець спокійно покинув місце конфлікту, ушкоджень у нього вона не бачила. Зазначила, що не може стверджувати, що ОСОБА_25 наносили ушкодження ОСОБА_11 , оскільки цього не бачила, так як можливо в той момент відвела погляд. Від місця конфлікту вона була недалеко десь 2-3 метри, там було освітлення. Також там ще були ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_42 , ОСОБА_16 та Раду. Раду та ОСОБА_16 були на лавочці, з якої все видно було.

Свідок ОСОБА_43 не в допитаний судом, оскільки не отримав рекомендований лист із судовим викликом за адресою, яка зазначена в обвинувальному акті, з причини «адресат відсутній за вказаною адресою» та згідно із рапортом поліції йому не була вручена судова повістка, оскільки ОСОБА_43 перебуває за межами України.

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів провадження було встановлено, що згідно із з рапортом Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 15.08.2021 року (а.к.п.55) - 15.08.2021 року було отримано заяву ОСОБА_44 та зареєстровано в ЄО за №7648 від 15.08.2021 року та встановлено, що 15.08.2021 о 15:02 надійшла заява до РУ про те, що 15.08.2021 о 15:02 за адресою АДРЕСА_2 з заявою звернувся ОСОБА_9 , про те, що в с.Таборівка 15.08.21 р. біля 03.00 год. ночі невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження.

Згідно заяви ОСОБА_9 від 15.08.2021 року до Вознесенського РУП ГУНП (а.к.п.56) останній просить встановити та притягнути до відповідальності, котра близько 03.00 годин 15.08.21 року, перебуваючи біля будинку культури, що розташований за адресою Вознесенський район, с.Таборівка, вул.Центральна, 145, на вулиці спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів.

Як вбачається з довідки КП «КНП Вознесенська БЛ» ВМР відділення НЕМД (а.к.п.57) ОСОБА_9 15.08.2021 року звернувся до відділення НЕМД з діагнозом: закрита ЧМП СМГ? Крововилив лівої підбрівної дуги.

Надані висновки газоаналізатора «Драгер» від 15.08.2021 р. об 11-20 год. та 15.08.2021 року об 11.43 год., де визначено, що ОСОБА_9 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі постанови про призначення судово-медичної експертизи від 16.08.2021 року (а.к.п.59) дізнавачем було призначено експертизу та згідно з висновком експерта №305 від 18.08.21 р. (а.к.п.60-62) на основі даних судово-медичного огляду ОСОБА_9 та приймаючи до уваги відомі обставини справи, експерт прийшов до висновку, що виявлено:

1.(1,2,6 - питання з постанови) крововиливи на нижньому та верхньому повіці лівого ока, на правому плечі в нижній третині задньої поверхні. Садна на лівому плечі в нижній третині передній поверхні. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого (твердих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли до звернення в лікарню, куди звернувся 16.08.2021 року.

2.(3). Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. тілесні ушкодження відносяться до легких. Згідно пункту 4.13.1. струс головного мозку, вказаний в медичній карті амбулаторного хворого, не враховувався, так як не підтверджений об`єктивними клінічними даними.

3.(4). На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару (ударів) руками.

4.(5). Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, виключається вірогідність утворення їх внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню.

5.(7). Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, не виключається вірогідність утворення їх не менше ніж від трьох травматичних дій.

В ході дізнання було проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_27 , про що складено відповідний протокол з фототаблицями від 19.08.2021 року (а.к.п.63-67), в ході якого свідок ОСОБА_27 вказав на місце розташування всіх учасників події, вказав на спосіб спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказав на статисті як саме ОСОБА_7 нанесла кулаком правої руки два удари в область лівого ока потерпілому. Після отриманих ударів той нахилився вперед, а вона нанесла два удари кулаком правої руки в ліве плече, а ОСОБА_6 наніс один удар охоронцю в праве плече.

В ході дізнання було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_9 , про що складено відповідний протокол з фототаблицями від 20.08.2021 року (а.к.п.68-73), в ході якого потерпілий ОСОБА_9 вказав на місце розташування всіх учасників події, вказав на спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_9 вказав на статистах, як вони розташовувалися з обвинуваченими в момент події, як він поклав свою руку на ліве плече ОСОБА_6 ,показав на статисті як ОСОБА_7 кулаком правої руки нанесла два удари йому в область лівого ока. Як він намагався відштовхнути обвинувачених від себе, показав на статисті як ОСОБА_6 наніс йому удар в праве плече, ОСОБА_7 кулаком правої руки нанесла йому два удари в ліве плече та як він відштовхував її від себе.

Приймаючи рішення в даній справі, суд враховує, що згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Оцінюючи сукупність досліджених доказів, суд враховує, що ч.1 ст.94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У даній справі сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом свідчить про те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дійсно вчинили правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КПК України.

Оцінюючи досліджені в порядку ст.ст.89 та 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та дії кожного з обвинувачених суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_6 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав. Потерпілий ОСОБА_9 вказав, що ушкодження йому були нанесені обома обвинуваченими. Характер та механізм спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень зафіксовано у висновку СМЕ №305 від 18.08.21 р. та в протоколах слідчих експериментів з свідком ОСОБА_27 та потерпілим ОСОБА_9 . До непрямих доказів вини обвинуваченого ОСОБА_6 відносяться покази свідка ОСОБА_26 , яка безпосередньо після події бачила у чоловіка тілесні ушкодження та довідка КП «КНП Вознесенська БЛ» ВМР відділення НЕМД (а.к.п.57) про те, що ОСОБА_9 15.08.2021 року звернувся до відділення НЕМД

Суд не приймає до уваги позицію обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що вона не наносила потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Так згідно із ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Версія обвинуваченої ОСОБА_7 спростовується показами потерпілого ОСОБА_9 , який під час судового розгляду вказав, що ушкодження йому були нанесені обома обвинуваченими. Крім того, потерпілий звернув увагу на те, що більш агресивною була саме ОСОБА_20 та вона теж наносила йому ушкодження. Характер та механізм спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень зафіксовано у висновку СМЕ №305 від 18.08.21 р. та в протоколах слідчих експериментів з свідком ОСОБА_27 та потерпілим ОСОБА_9 .

В протоколах вказаних слідчих експериментів свідок та потерпілий надали пояснення про спричинення ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 зокрема і ОСОБА_15 .

Такі протоколи слідчих експериментів є самостійним джерелом доказів, оскільки згідно із Постановою ВС від 29 вересня 2021 року справа №752/1780/14-к провадження № 51-3155 км 18 Верховний Суд зазначив, що:

«Відповідно до положень ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Метою слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст.240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного, потерпілого, свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного, потерпілого, свідка у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від підозрюваного, потерпілого, свідка відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, фіксуються у процесуальному документі - протоколі цієї слідчої дії та в подальшому досліджуються та оцінюються судом.

Згідно п.3 ч.2 ст.99 КПК України протоколи слідчих експериментів належать до документів та в розумінні ст.84 КПК України є самостійним джерелом доказів, під час якого слідчий, прокурор не допитує особу, а лише перевіряє або уточнює певні відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

В свою чергу показання особи є також самостійним джерелом доказів, порядок отримання яких встановлено ч.1 ст.95 КПК України.

Отже, зафіксовані в документі (протоколі) результати слідчого експерименту не є тотожними наданим слідчому, прокурору показанням, про які йдеться у частинах 1 та 4 ст. 95 КПК України.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, потерпілим. свідком під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати».

Щодо показів свідків, наданих під час судового розгляду в даному провадженні, за винятком показів свідка ОСОБА_26 , то вони як докази у цій справі є недостовірними.

Так, кожен із свідків мав свою версію подій, тоді як суд позбавлений можливості перевірити правдивість показів свідків, надати перевагу одним показам над іншими, а тому вони не підлягають врахуванню під час постановлення вироку.

Натомість як решта доказів дають суду підстави вважати сукупність доказів достатньою для визнання ОСОБА_45 та ОСОБА_6 винними за пред`явленим їм обвинуваченням.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених - встановлено не було.

Щодо даних про особу обвинувачених, то суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не судимі; за місцем проживання характеризуються добре обвинувачена та посередньо обвинувачений; не перебувають на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; мають малолітню дитину, а також те, що вчинене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 правопорушення є кримінальним проступком проти здоров`я особи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових правопорушень можливе у разі призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) гривень.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 2-1) особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1