У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні подання голови Деснянського районного суду міста Києва про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження № 620 221 001 200 000 59 від 06 травня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції,

за участю захисників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду 06.09.2022, а в провадження судді-доповідача - 07.09.2022, надійшло подання голови Деснянського районного суду міста Києва про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження № 620 221 001 200 000 59 від 06.05.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Вказане подання голови суду винесено на підставі ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 01.09.2022 та обґрунтоване тим, що, відповідно до викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, яке є більш тяжким з інкримінованих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, було закінчено за адресою: м. Київ, вул. Миропільська, 1, що територіально не відноситься до Деснянського району м. Києва.

Київська міська прокуратура про день, час та місце розгляду подання повідомлялись у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Неявка прокурора у провадженні в судове засідання не перешкоджає розгляду подання за приписами ч. 4 ст. 34 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника ОСОБА_8 , який вказував на неправильну кваліфікацію дій кожного з обвинувачених за ч. 4 ст. 185 КК України та, за будь-яких обставин, вважав, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вважається закінченим з моменту, коли винна особа могла реально розпорядитися майном, а отже доводи подання щодо прив?язки зняття грошових коштів з карток за певними адресами - не є ґрунтовними, і якщо розглядати питання підсудності кримінального провадження, то треба керуватися положеннями ст. 615 КПК України, за якими досліджуваний обвинувальний акт підлягає направленню до Шевченківського районного суду міста Києва, пояснення захисника ОСОБА_7 та кожного з обвинувачених, які підтримали позицію захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження № 620 221 001 200 000 59 від 06.05.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та мотивування подання про визначення підсудності обвинувального акта у даному провадженні, колегія суддів дійшла наступного.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду, як передбачено ч. 2 ст. 34 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;
2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;
3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;
4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Водночас, абз. 6 вищезазначеної норми процесуального закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, що набрав чинності одночасно з набранням чинності Закону України Про затвердження Указу Президента Про введення воєнного стану в Україні № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який, зокрема, Указом від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, тобто який тривав на час звернення прокурора до місцевого суду з обвинувальним актом у досліджуваному кримінальному провадженні - 18.07.2022 (а.п. 27).

Згідно з ч. 9 ст. 615 КПК України в редакції Закону України від 14.04.2022 № 2201-IX, яка регулює особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, було визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, в межах територіальної юрисдикції яких закінчено досудове розслідування, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - найбільш територіально наближеним до нього судом, що може здійснювати правосуддя, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Однак, 25.08.2022 набрав чинності Закон України № 2462-IX Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану від 27.07.2022, відповідно до якого, зокрема, внесено зміни до ч. 9 ст. 615 КПК України та визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічний підхід застосовується і щодо дії процесуальної норми права.

Зокрема, ч. 1 ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
При цьому, закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Це положення процесуального закону узгоджується з підходами Європейського суду з прав людини, який вважає, що принцип унеможливлення зворотної дії закону в часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливіший стан (Scoppola v. Italy, заява № 126/05, п. 102-111).

Конституційний Суд України також висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп).

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що під час дії воєнного стану при вирішенні питання належного суду, який має розглядати кримінальне провадження, в аспекті суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення на стадії підготовчого провадження, потрібно виходити з приписів ч. 9 ст. 615 КПК України, саме в редакції Закону України від 27.07.2022 № 2462-IX, що узгоджуються з приписами ч. 1 ст. 34 КПК України, а тому доводи сторони захисту в суді апеляційної інстанції, що при вирішенні питання про підсудність досліджуваного кримінального провадження мають бути застосовані положення ч. 9 ст. 615 КПК України в редакції закону від 14.04.2022 № 2201-ІХ - не є ґрунтовними, з огляду і на засади кримінального провадження, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, зокрема ч. 1 ст. 32 КПК України.

У свою чергу, за нормою ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної підсудності якого закінчене досудове розслідування.

Як видно з матеріалів провадження, до Деснянського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 620 221 001 200 000 59 від 06.05.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України більш тяжким кримінальним правопорушенням з числа інкримінованих - є ч. 4 ст. 185 КК України, за яке санкцією статті встановлено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

На даній стадії провадження, тобто при вирішенні питання щодо підсудності провадженні, давати оцінку правильності кваліфікації дій кожного з обвинувачених за ч. 4 ст. 185 КК України, як про те поставила питання в суді апеляційної інстанції сторона захисту - є неприпустимим.

Як вказано в обвинувальному акті, досудовим розслідуванням, зокрема встановлено, що 04.03.2022 (04.01.2022) у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але у другій половині дня, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 вступив у попередню змову зі своєю дружиною ОСОБА_6 , та на виконання свого злочинного умислу, направленого на вчинення крадіжки грошових коштів із офіційних документів банківських карток AT КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які оформлені на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан довів їй до відома свій злочинний план щодо викрадення грошових коштів із вищевказаних банківських карток.

У подальшому, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, здійснили заміну пін-коду на банківських картках AT КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою мобільного телефону, невстановленої на даний час марки, який працював з сім картою мобільного оператора ПрАТ ВФ Україна, номером телефону НОМЕР_3 , який був фінансовим номером у вищевказаних банківських картках, що належав ОСОБА_9 , яким заволодів ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 на виконання спільного свого злочинного умислу, направленого на вчинення крадіжки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів здійснили крадіжку грошових коштів з банківської картки випущеної в AT КБ ПриватБанк № НОМЕР_2 , шляхом поповнення мобільного рахунку НОМЕР_4 , який належить дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на суму 102 грн.

Підсумовуючи, слід дійти висновку, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, - є закінченим з моменту, коли вони мали реальну можливість розпорядитися грошовими коштами з банківських карток ОСОБА_9 , а не з останнього зняття грошових коштів, як на те є посилання в поданні місцевого суду, а саме після заміни пін-коду на банківських картках AT КБ ПриватБанк № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою мобільного телефону, невстановленої на даний час марки, який працював з сім картою мобільного оператора ПрАТ ВФ Україна, номером телефону НОМЕР_3 , який був фінансовим номером у вищевказаних банківських картках, що належав ОСОБА_9 , що відбулося за адресою: АДРЕСА_1 , після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і розпочали розпоряджатися грошовими коштами, поповнивши мобільного рахунку НОМЕР_4 , який належить дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на суму 102 грн.

Оскільки, адреса: АДРЕСА_1 , територіально відноситься до Деснянського району м. Києва, отже і провадження підсудне Деснянському районному суду міста Києва.

За вказаним, подання голови Деснянського районного суду міста Києва про направлення кримінального провадження № 620 221 001 200 000 59 від 06.05.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, задоволенню не підлягає, як безпідставне.

Керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити в задоволенні подання голови Деснянського районного суду міста Києва від 01 вересня 2022 року, а матеріали кримінального провадження № 620 221 001 200 000 59 від 06 травня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повернути до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3