Макарівський районний суд Київської області
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

справа №761/9375/22

01 липня 2022 року Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Бучанського району Київської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 з посиланням на те, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті.

06.02.2022 року о 23.00 годині, в порядку си.208 КПК України, ОСОБА_7 було затримано.

07.02.2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

08.02.2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

31.03.2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.05.2022 року включно.

05.05.2022 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.07.2022 року включно.

На думку прокурора, до цього часу продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу.

Щодо ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК Україні, то в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (РапсЬепкоу. Киззіа (Панченков проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Моldovа (Бекчиев проти Молдови)).
ОСОБА_7 може переховуватися від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавленням волі, а тому під тягарем можливого покарання він може переховуватися від суду.
При цьому фактом, який вказує на існування ризику можливого переховування підозрюваного є те, що з місця ДТП ОСОБА_7 зник саме з метою можливості уникнення відповідальності за скоєне.
Щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_7 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, то даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих та свідків може незаконно впливати на них, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. При цьому, враховуючи вимоги принципу безпосередності, суд може обґрунтовувати свої рішення лише тими показаннями, які надаються та досліджуються ним безпосередньо.
Таким чином, на даний час наявні реальні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_7 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде переховатись від суду; може впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.
Заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати до даного часу, що свідчить про неможливість запобігти їм без продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.
Прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, застосувати заставу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, застосувати заставу.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати домашній арешт, також пояснив, що к ОСОБА_7 претензій матеріального та морального характеру не має і у подальшому мати не буде. ОСОБА_7 у повному обсязі відшкодував витрати, пов`язані із похованням загиблого сина ОСОБА_9 , а саме витрати на поминальний обід. Також йому, ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_7 винним себе визнав у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув його, ОСОБА_4 син. ОСОБА_7 людяно віднісся до їхнього горя, щиро вибачався перед родиною загиблого та розкаявся у скоєному.

При розгляді клопотання суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09. 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України», що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

У відповідності до ст.29 Конституції України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого встановлена наявність ризиків, передбачених п.1, 3, ч.1 ст.177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.281-1 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, а тому існує ймовірність того, що розуміючи тяжкість покарання, він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме встановленню істини у справі п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Є ймовірність того, що обвинувачений впливатиме на потерпілу, свідків у даному провадженні, які судом в судовому засіданні не допитувались, а в даній категорії справ показання свідків мають вагоме значення ( п.3 ч.1 ст.177 КПК України).
Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні у зв`язку з чим слідчий суддя, вважає за можливе визначити розмір застави, який становитиме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України не має.

В підготовчому судовому засіданні, прокурор, потерпілий, захисник, обвинувачена висловили думку про можливість призначення справи до розгляду.

Клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду не заявили.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності.

Дане кримінальне провадження підсудне Макарівському районному суду Київської області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Керуючись вимогами ст.314-316 КПК України, ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України суд

у х в а л и в:

судове засідання з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України призначити на 12.07.2022 року на 14.00 годину у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Макарівського районного суду Київської області.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Маневичі, Маневицького району Волинської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжних захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів до 29.08.2022 року включно.

Розмір застави згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, визначати у 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 78 000.00 гривень.
Реквізити рахунку для зарахування коштів, внесених у вигляді застави: отримувач коштів ТУ ДСА України в Київській області; , адреса: 01601, місто Київ, вулиця Жилянська, 58-Б, телефон/факс , р/рUA0018661, Держказначейська служба України, місто Київ, МФО 820172.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: не відлучатись з АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим в межах даного кримінального провадження; прибувати до суду за першою вимогою.
Вказані обов`язки, в разі внесення застави, покладаються на обвинуваченого на строк два місяці.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Про час, місце проведення судового засідання повідомити: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 05.07.2022 року о 16.00 годині в залі судових засідань №1 Макарівського районного суду Київської області.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена.

Суддя