ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/157/22 Справа № 208/2887/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та представника потерпілого ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000802, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська (Кам`янське), громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, маєчого статус «Ветеран війни учасник бойових дій», розлученого, маючого малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_10

прокурора ОСОБА_11

захисника ОСОБА_12

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді одинадцяти років шести місяців позбавлення волі.
Судом вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів та судових витрат.
Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, 09.04.2017, приблизно о 14.00 год., прийшов до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке розташоване на території Центрального колгоспного ринку м. Кам`янського за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої.
В цей же день, тобто 09.04.2017 близько о 15.20 год., ОСОБА_8 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вийшов із приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Знаходячись поблизу вищевказаного кафе-бару, між ним та раніше незнайомим йому ОСОБА_6 , який теж являвся відвідувачем кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », виникла раптова сварка з приводу того, що останній, на думку ОСОБА_8 , невдало пожартував з нього.
Під час сварки у ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , перебуваючи 09.04.2017, приблизно о 15.20 год., поблизу приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , дістав ніж, який зберігав у своєму одязі, та утримуючи його в своїй правій руці, застосовуючи достатню м`язову силу, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом завдання удару ножем у життєво важливі органи людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_6 один удар зазначеним ножем в ділянку черевної порожнини зліва. Від нанесеного ножового поранення ОСОБА_6 впав на землю, а ОСОБА_8 з місця скоєного кримінального правопорушення втік.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_8 . ОСОБА_6 спричинено проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, яке супроводжувалось зовнішньої та внутрішньо-плевральною кровотечею, що призвело до розвитку гострої крововтрати, яке заподіяне сплощеним колючо-ріжучим предметом, з шириною клинка протягом поринулої частини не більше 29,2 мм, який мав гостре лезо та обух, товщиною близько 1,2-1,4 мм.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, по ознаці небезпеки для життя, та у даному випадку викликали смерть ОСОБА_6 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 у період часу з 16:30 до 17:30 годин.
В апеляції:
- прокурор, не оскаржуючи обставин вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеності його вини і правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 13 років.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що встановлені в ході судового розгляду факти та обставини свідчать про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Прокурор вказує, що суд, при обранні міри покарання не врахував, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, не міг не усвідомлювати, що ушкодження розташованих у порожнині грудної клітини органів, є небезпечним для життя особи у момент заподіяння. Також зазначає, що ОСОБА_8 унаслідок достатнього життєвого досвіду не міг не усвідомлювати, що внаслідок ножового удару могли бути ушкоджені життєво важливі органи людини, що незалежно від повноти і своєчасності надання медичної допомоги могло потягти її смерть, що фактично і відбулося.

- представник потерпілого, також просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 15 років.
В обґрунтування вказує, що судом першої інстанції не враховано суспільну небезпеку та тяжкі наслідки вчиненого кримінального правопорушення, у вигляди смерті людини, дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, постійного джерела доходів не має, доказів про утримання дитини в судовому засіданні надано не було, останній повністю не відшкодував матеріальну шкоду. Вказує, що суд також не врахував думку потерпілого та його представника, які просили призначити максимальний термін покарання, а також відношення ОСОБА_13 до скоєного злочину та те, що останній не розкаявся, не виправився та об`єктивно не оцінює свої дії.

Заслухавши учасників судового провадження, прокурора, потерпілого та його представника, які кожен окремо підтримали доводи своїх апеляційних скарги, прокурор частково підтримав апеляцію представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки прокурор та представник потерпілого не заперечують доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), не оскаржують фактичні обставини злочину, місце, час, спосіб його вчинення та інші обставини, встановлені місцевим судом і викладених у цьому вироку, іншими учасниками кримінального провадження апеляційні скарги не розглядаються, тому апеляційний суд переглядає судове рішення виключно з підстав відповідності призначеного судом покарання ОСОБА_8 ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Аналізуючи твердження прокурора та представника потерпілого про необґрунтованість призначення обвинуваченому занадто м`якої міри покарання, колегія суддів зазначає, що відповідно з вимогами ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
Із роз`яснень, які містяться в п. 3 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).
Приймаючи рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції послався на тяжкість вчиненого злочину, який відносяться до категорії особливо тяжких, дані особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, наявність на утриманні малолітньої дитини 2010 року народження, безпосередню участь ОСОБА_8 в антитерористичній операції, статус Ветерана війни учасника бойових дій, добровільно відшкодовану матеріальну шкоду, що були враховані судом, як такі, що пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , суд врахував вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Твердження прокурора та представника потерпілого про те, що судом не враховано тяжкість, наслідки є безпідставним, оскільки за наведеного вище, суд при призначенні покарання врахував усі наведені обставини зазначені в апеляціях прокурора та представника потерпілого в сукупності з іншими доказами по справі, їм було надано належну оцінку.
При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).
Отже, визначений судом першої інстанції вид і розмір покарання в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України, який не є мінімальним, є законним та справедливим, та таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання і є для обвинуваченого ОСОБА_8 достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш суворого покарання обвинуваченому та скасування вироку з цього приводу, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, переглядаючи вирок за апеляційними скаргами, ретельно перевіривши в них доводи, дійшла висновку про законність та обґрунтованість вироку, оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання обвинуваченому відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, а тому апеляційні скарги мають бути залишені без задоволення, вирок суду, без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000802, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4