ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирішено питання щодо розподілу процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він,будучи раніше засудженим за ст.185 КК України, та вчиняючи злочин повторно, 10 листопада 2019 року близько 20 години 30 хвилин, знаходився на залізничній станції Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що розташована в адміністративно-територіальних межах Новокодацького району, на вул. Весняна 99А, в м.Дніпро, де побачив на 7-й залізничній колії західної горловини вагон №56118482 за відправкою №45742665 станції Діївка-станція Запоріжжя-Ліве РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» з вантажем вугілля «горішок коксовий», що належить ПрАТ «ДМ3», на якому знаходились 6 мішків з вугіллям, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_7 в той же день та час, знаходячись у зазначеному вище місці, діючи таємно, із корисливих міркувань, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вказаного вагону та заліз на нього, де взяв та скинув на землю 6 мішків з вугіллям «горішок коксовий», загальною вагою 95 кг, на суму 538 грн 33 коп, таким чином намагався викрасти зазначене вище майно, яке належить ПрАТ «ДМ3», однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежать від його волі, оскільки був зупинений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року в частині призначення покарання.
Просив ухвалити свій вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, просив частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 день.
В іншій частині просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 04.10.2019 року був звільнений умовно достроково на невідбутий строк 1 місяць 13 днів за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014 року.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення 10.11.2019 року, тобто в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014 року.
Прокурор зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 71 КК України, не приєднав невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014 року, чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 було засуджено вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31.01.2014 року за ст.115 ч.1, 125 ч.2 КК України до 7 року позбавлення волі.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання за вказаним вироком умовно-достроково на 1 місяць 13 днів. Вказана ухвала набрала законної сили 04.10.2019 року.
У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 скоїв 10.11.2019 року.
Колегія суддів зазначає, що період умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 розпочався саме з 26 вересня 2019 року, тобто з дати постановлення ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області, якою було вирішено звільнити його на невідбутий строк - 1 місяць 13 днів.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 скоїв поза межами строку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014 року.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, тому вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції..

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3