Справа № 496/2224/20
Провадження № 1-в/496/64/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника відділу філії ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_4 ,
засудженої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за поданням Одеського районного відділення №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно ОСОБА_5 , про скасування іспитового строку і направлення засудженої для відбування призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В:
1. 22 березня 2022 року до суду від начальника відділу Одеського районного відділення №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 , надійшло подання та особова справа відносно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для вирішення питання про скасування іспитового строку та направлення засудженої для відбування призначеного покарання.
2. Подання обґрунтоване тим, що 05 жовтня 2021 року Одеським районним відділом №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області на виконання було отримано розпорядження та дві копії вироку Біляївського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року відносно ОСОБА_5 , згідно якого засуджена проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня були направлені відповідні запити та повідомлення: 05 жовтня 2021 року та 18 жовтня 2021 року ОСОБА_5 були направлені виклики з проханням прибути до уповноваженого органу пробації для постановлення на облік згідно вироку суду. За викликом ОСОБА_5 не з`явилася. 31 січня 2022 року ОСОБА_5 прибула до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» та надала пояснення чому не з`явилася за викликом для постановки на облік, також її було ознайомлено під підпис з порядком та умовами відбування покарання, попереджена про відповідальність за порушення умов відбування покарання або скоєння правопорушень, засудженою власноруч заповнено анкету, відібрано підписку, копію паспорта та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію третій понеділок кожного місяця. Також, того дня ОСОБА_5 відібрано пояснення щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.44-3, ст.173 та ст.183 КУпАП, та винесено попередження. 21 лютого 2022 року ОСОБА_5 не з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу пробації. 22 лютого 2022 року ОСОБА_5 відібрано пояснення щодо неявки на реєстрацію 21 лютого 2022 року, та відібрання пояснення щодо складених адміністративних протоколів за ст.178, ст.177 та ст.183 КУпАП. Відносно засудженої, в цей день було винесено друге письмове попередження про скасування звільнення від відбування призначеного покарання. Невиконання обов`язків, які покладено на неї судом, недотримання умов відбування покарання свідчать про її небажання стати на шлях виправлення. На підставі вищевикладеного, враховуючи ч.2 ст.78 КК України, направлено до суду матеріали стосовно засудженої ОСОБА_5 для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
3. Представник органу пробації в судовому засіданні просила подання задовольнити. Зазначила, що засуджена з`являлася на реєстрацію не періодично, притягувалася до адміністративної відповідальності, їй було винесено два попередження. Після направлення подання до суду засуджена продовжувала не виконувати покладенні судом обов`язки, тобто на шлях виправлення не стала.
4. Прокурор в судовому підтримав подання представника органу пробації.
5. Засуджена в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання. Пояснила, що стала на шлях виправлення, працює в полях, алкогольними напоями не зловживає. З приводу неявки до органу пробації пояснила, що причинами її неявки була хвороба, але хвороба була легкою тому до лікарів вона не зверталася. Було таке, що причиною її неявки була робота, пояснила, що працює неофіційно та за наймом. Підтвердила, що нею було вчинено адміністративні правопорушення, за що на неї накладено адміністративні стягнення. Після того часу інших правопорушень вона не вчиняла та виправилася і суду слід звернути увагу на інших мешканців села які вчиняють правопорушення. Проживає з сином за місцем реєстрації, однак на даний час син знаходиться на службі в Збройних силах України. Вважає що неможливо, щоб вона літня жінка сиділа за гратами за крадіжку велосипеда.
6. Судом встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року, угоду про визнання винуватості між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника, адвоката ОСОБА_7 , укладену 30 травня 2020 року було затверджено. ОСОБА_5 визнано винною у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання ОСОБА_5 , з випробуванням на 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
7. Крім того, Біляївським районним судом Одеської області було відібрано зобов`язання у засудженої.
8. На адресу Одеського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було направлено розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили, відносно ОСОБА_5 , згідно якого засуджена проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
9. 05 жовтня 2021 року за вих. №28/6/5053/Ср-21, на адресу засудженої ОСОБА_5 було направлено виклик з проханням прибути до уповноваженого органу пробації для постановлення на облік згідно вироку суду.
10. 18 жовтня 2021 року за вих. №28/6/5380/Ср-21, на адресу засудженої ОСОБА_5 було направлено виклик з проханням прибути до уповноваженого органу пробації для постановлення на облік згідно вироку суду.
11. Керуючись ч.1 Розділу Х Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5, виконання вироку Біляївського районного суду Одеської області від 30 серпня 2021 року та у зв`язку з проведенням першочергових розшукових заходів, на адресу Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області було направлено запит, з проханням повідомити чи проживає ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , хто проживає, чи являються мешканці родичами або знайомими громадянки та чи відомо їх про її місце проживання та телефони.
АДРЕСА_2 , було видано характеристику на ОСОБА_5 , відповідно до якої, вона проживає в с-щі Повстанське, за час проживання в селищі зарекомендувала себе як несвідома громадянка, офіційно ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками, часто зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.
13. Згідно довідки фахівця відділу Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, 20 грудня 2021 року було здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_5 , та було повідомлено її про те, що вона викликається до відділу пробації у зв`язку з постановкою на облік згідно вироку суду. ОСОБА_5 було в нетверезому стані, весь час при розмові висловлювалася нецензурною лексикою, ображаючи всіх співробітників правоохоронних органів та співробітників відділу пробації. ОСОБА_5 відмовилася прибувати до відділу пробації прояснюючи це тим, що вона не згодна з обвинуваченням та що в неї відсутні кошти.
14. 31 січня 2022 року ОСОБА_5 з`явилася до уповноваженого органу з питань пробації, де їй було роз`яснено права передбачені ст.15 Закону України «Про пробацію» під підписку, заповнено анкету, постановлено дні явки на реєстрацію (днями явки визначено третій понеділок кожного місяця), відібрано поясненнями, винесено попередження, щодо наслідків подальшого невиконання покладених на неї судом обов`язків або вчинення правопорушень, що призвели до адміністративних стягнень та повідомлено про виклик на 21 лютого 2022 року.
15. Згідно даних УІТ встановлено, що ОСОБА_5 притягувалася до адміністративної відповідальності ОРУП №2 ГУНП в Одеській області: 13 жовтня 2021 року за ч.2 ст.44-3 КУпАП, 19 жовтня 2021 за ЄО №16153, 12 листопада 2021 року за ЄО №17603, 21 листопада 2021 року за ЄО №18165.
16. 22 лютого 2022 року, від ОСОБА_5 було відібрано пояснення щодо неявки до Одеського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області. В поясненнях вказала, що не з`явилася у зв`язку з хворобою. Крім того, було відібрано пояснення щодо вчиненню нею адміністративних правопорушень.
17. 22 лютого 2022 року було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у засудженої ОСОБА_5 та повідомлено про виклик на 21 березня 2022 року.
18. 21 березня 2022 року було повідомлено ОСОБА_5 про виклик до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 11.00 годину 18 квітня 2022 року.
19. 18 квітня 2022 року у ОСОБА_5 було відібрано пояснення та повідомлено про виклик до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 16 травня 2022 року.
20. 16 травня 2022 року було повідомлено ОСОБА_5 про виклик до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 11.00 годину 20 червня 2022 року.
21. У зв`язку з неявкою ОСОБА_5 до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, їй було направлено виклик від 21 червня 2022 року №28/6/3027/Ср-22.
22. 29 червня 2022 року у ОСОБА_5 було відібрано пояснення щодо неявки на реєстрацію до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 20 червня 2022 року, де вона пояснила, що була на роботі. Нею було отримано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Крім того, повідомлено про виклик до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 18 липня 2022 року об 11.00 годині.
23. 18 липня 2022 року нею було отримано корінець виклику до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 15 серпня 2022 року.
24. У зв`язку з неявкою ОСОБА_5 до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, їй було направлено виклик від 16 серпня 2022 року №28/6/3956/Ср-22.
25. 19 серпня 2022 року від ОСОБА_5 було відібрано пояснення щодо неявки на реєстрацію в орган пробації, в яких вона пояснила, що не з`явилася у зв`язку з хворобою. Нею було отримано попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Крім того, повідомлено про виклик до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 19 вересня 2022 року на 11.00 годині.
26. 19 вересня 2022 року нею було отримано корінець виклику до Одеського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області на 17 жовтня 2022 року.
27. Суд, дослідивши матеріали особової справи, заслухавши думки учасників судового провадження, допитавши засуджену ОСОБА_5 , дійшов висновку, що подання органу пробації підлягає задоволенню, а засуджену ОСОБА_5 необхідно направити для відбуття призначеного покарання з таких підстав.
28. Згідно ч. 2 ст. 78 КК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
29. Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
30. Згідно ч. 1 ст. 166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
31. Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
32. Частиною 2 ст. 166 КВК встановлено, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
33. Виходячи із граматичного тлумачення положень ч. 2 ст. 78 КК, в якій застосований сполучники «або» та «і», то для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання є достатньою наявність лише однієї із перелічених в ній обставин, а саме: або невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, або ж систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Це означає, що для прийняття судом рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання не є необхідним встановлювати наявність відразу цих двох обставин у сукупності, а лише однієї з них. При цьому, враховуючи застосований сполучник «або», ці дві обставини є альтернативними та жодним чином не пов`язані між собою і не впливають одна на одну. Їх наявність слід оцінювати окремо одна від одної, а саме невиконання засудженим покладених на нього обов`язків та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення. І словосполучення «що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення» слід розуміти як єдине ціле та таке, що відноситься тільки до систематичного вчинення правопорушень, і не відноситься до іншої альтернативної підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а саме до невиконання покладених на нього обов`язків. Саме тому, при оцінці наявності однієї з альтернативних підстав неможна їх суміщати та одну з них оцінювати через іншу. Тобто при оцінці наявності такої підстави, як невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, не є необхідним вирішувати питання чи свідчить це про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і при оцінці наявності підстави у виді систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, не є необхідним оцінювати чи свідчать вчинені правопорушення про направленість дій засудженого на невиконання покладених на нього обов`язків.
34. Крім того, суд звертає також увагу на те, що норма ч. 2 ст. 78 КК сформульована чітко та імперативно, є загальнодоступною, і у випадку встановлення наявності хоча б однієї із зазначених підстав, то у суду відсутні дискреційні повноваження вирішувати чи направляти, чи не направляти засудженого для відбування покарання, а встановлений обов`язок суду прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Саме тому, при вирішенні питання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за клопотанням органу з питань пробації доказуванню та встановленню підлягають лише факти невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, та/або систематичне вчинення ним правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення. При цьому інші обставини для вирішення клопотання органу з питань пробації, у тому числі склад сім`ї, не мають значення, окрім тих, що обґрунтовують поважність причин невиконання покладених обов`язків.
35. Тому суд не приймає до увагу посилання засудженої ОСОБА_5 на те, що після вчинення останніх правопорушень інших правопорушень вона не вчиняла та виправилася, адже в межах розгляду клопотання про направлення для відбування покарання суд не уповноважений визначати засудженій покарання, та, з урахуванням засади диспозитивності, передбаченої ст. 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень КПК.
36. Таким чином, системний аналіз положень ст. 78 КК дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний ухвалити рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у випадку, якщо засуджений під час іспитового строку або не виконує покладені на нього обов`язки, або ж систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, або ж коли наявні обидві вказані обставини у сукупності. При цьому значення має поведінка засудженого саме під час іспитового строку, а не до його початку та після його завершення.
37. Про успішне проходження засудженим іспитового строку можливо тільки у випадку дотримання усіх правових наслідків звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що перелічені у ст. 78 КК, а саме не вчинення іншого кримінального правопорушення, виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення систематично правопорушень, що потягли би за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. В іншому випадку, при порушенні протягом іспитового строку умов звільнення від відбування покарання, не можна вважати, що засуджений виправдав виявлену до нього судом довіру, своєю поведінкою довів своє виправлення та пройшов випробування, що було би підставою для звільнення його від призначеного покарання. Саме про це й йдеться у ст.78 КК, якою встановлені правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку. І саме положення цієї норми мають бути застосовані судом в цьому випадку, а не будь-які інші.
38. З досліджених же судом доказів випливає, що ОСОБА_5 під час іспитового строку систематично вчиняла адміністративні правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, а саме: за ст.44-3, ст.173, ст.183, ст.178, ст.177 та ст.183 КУпАП
39. Так частину адміністративних правопорушень, а саме за ст.177 та ст.183 КУпАП, засуджена ОСОБА_5 вчинила після застосування відносно неї письмового попередження від 31.01.2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення.
40. Вказані обставини свідчать про свідоме ігнорування ОСОБА_5 виконання встановлених їй обов`язків, як умови звільнення від відбування покарання, та про її небажання стати на шлях виправлення.
41. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 за відсутності документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли би засудженої можливості виконувати покладені судом обов`язки, не з`явилася на реєстрацію 21.02.2022 року, 20.06.2022 року та 15.08.2022 року, чим без поважних причин не виконала покладені на неї судом обов`язки, а також систематично вчиняла адміністративні правопорушення, за що на неї були накладені адміністративні стягнення, що свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення.
42. При цьому правового значення не має скільки правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, засуджена вчинила до оголошення їй письмового попередження, а скільки після, а також те, коли саме вона вчинила такі правопорушення та коли не виконала покладені на неї обов`язки. З системного аналізу наведених норм ч. 2 ст.78, ч.ч. 1, 2, абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК випливає, що підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання є доведення вчинення ним трьох і більше адміністративних правопорушень протягом іспитового строку та/або невиконання покладеного на нього судом хоча б одного обов`язку, а також наявність письмового попередження, за умови, що частина правопорушень були вчинені або невиконання обов`язку було допущене до письмового попередження, а частина правопорушень або ж невиконання обов`язку після, незалежно від кількості вчинених правопорушень та невиконаних обов`язків до та після застосованого письмового попередження.
43. Слід також зазначити, що чинним законодавством адміністративні правопорушення не класифіковані в залежності від тяжкості, законодавством також не виділяються незначні чи несуттєві правопорушення. У межах вирішення питання про направлення засудженого для відбування покарання ч. 2 ст. 78 КК виділені лише правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а, отже, при вирішені цього питання до уваги не можуть бути взяті лише правопорушення, що не потягли за собою такого стягнення (наприклад, при передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації або трудового колективу (ст. 21 КУпАП) або при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення (ст. 22 КУпАП)). А враховуючи, що усі правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , потягли за собою адміністративні стягнення, передбачені ст. 24 КУпАП, то їх не можна не враховувати та віднести до незначних чи до несуттєвих, і не врахувати при вирішенні питання про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
44. Отже, ОСОБА_5 під час іспитового строку вчинила п`ять адміністративних правопорушень, і усі вони є умисними, потягли за собою адміністративні стягнення, а тому свідчать про небажання засудженої стати на шлях виправлення. Характер вчинених ОСОБА_5 правопорушень свідчить про те, що при їх вчиненні вона усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Саме тому усі вказані правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, свідчать про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення.
45. Крім того, подання надійшло на адресу суду 22 березня 2022 року. В судове засідання, яке було призначене на 17 травня 2022 року засуджена не з`явилася, у зв`язку з чим було оголошено перерву на 24 червня 2022 року о 14.00 годині. В судове засідання, яке було призначене на 24 червня 2022 року, ОСОБА_5 не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. У зв`язку з чим, ухвалою суду від 24 червня 2022 року було постановлено застосувати до засудженої привід для забезпечення в судове засідання. В подальшому, в судові засідання 02 серпня 2022 року та 14 вересня 2022 року засуджена не з`являлася.
46. Оскільки ОСОБА_5 під її особистий підпис була попереджений про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, а також наслідки систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, їй були відомі такі наслідки. Однак, незважаючи на застосоване до неї письмове попередження після невиконання покладених на неї судом обов`язків з`являтися на реєстрацію та повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, ОСОБА_5 продовжила вчиняти адміністративні правопорушення, які разом з раніше вчиненими нею правопорушеннями до попередження під час іспитового строку склали систематичність, за що на неї були накладені адміністративні стягнення. Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 мала реальні можливості виконати покладені на неї обов`язки, а факт їх невиконання та факт систематичного вчинення нею умисних адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення.
47. Тому, враховуючи засаду невідворотності покарання, закріплену у ст. 5 КВК, а також того, що ОСОБА_5 не виправдала проявлену до неї довіру, не виконала умови її звільнення від відбування покарання з випробуванням та не дотрималася правових наслідків цього, в силу імперативних положень ч. 2 ст. 78 КК її слід направити для відбування призначеного судом покарання.
48. До набранням ухвалою законної сили, з метою її виконання ОСОБА_5 підлягає затриманню та взяттю під варту.
Керуючись ч. 2 ст. 78 КК, ст. 166 КВК, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 537, 539 КПК, суд

П О С Т А Н О В И В:
1.Подання Одеського районного відділення №1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відносно ОСОБА_5 про скасування іспитового строку і направлення засудженої для відбування призначеного покарання - задовольнити.
2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджену вироком Біляївського районного суду Одеської області від 30.08.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, направити для відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
3. Взяти під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно в залі суду.
4.Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення ухвали до виконання та фактичного її затримання.
5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
6.Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
7.Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді, а засудженій та прокурору вручити копію ухвали негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07.10.2022 року.

Суддя ОСОБА_1