Справа № 461/2012/22
Провадження № 1-кс/461/2691/22
про надання дозволу на арешт майна
12.07.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на арешт майна, -
Подане клопотання мотивує тим, що з метою недопущення незаконного відчуження квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з ціллю позбавлення права останнього на відчуження, розпорядження вказаним майном, з метою забезпечення можливості конфіскації майна як виду покарання, у разі визнання винним ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, керуючись вимогами ст.ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України.
Слідчий в судове засідання не з`явився, просив проводити слухання справи без його участі; клопотання підтримав, просив задовольнити.
Враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливим провести судовий розгляд без повідомлення власника майна.
Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що що 15.04.2022 ОСОБА_7 звернувся до невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, з метою з`ясування обставин можливості перетину державного кордону України, під час дії воєнного стану на території України, до країн Європейського Союзу у власних потребах. В ході спілкування із невстановленою досудовим розслідуванням особою за допомогою мобільного додатку «Telegram» ОСОБА_7 було повідомлено, що послуги щодо організації перетину державного кордону України будуть коштувати 5500 доларів США.
В подальшому, невстановлена особа 20.04.2022 близько 11:46 год. в ході спілкування із ОСОБА_7 вказала перелік документів, які необхідно останньому підготувати для успішного перетину кордону та надав такий у вигляді світлокопії. Вказані документи ОСОБА_7 повинен був переслати невстановленій досудовим розслідуванням особі в електронному форматі на месенджер «Telegram», для подальшого проведення оформлення особи ОСОБА_7 у відповідних реєстрах військової адміністрації, з метою отримання дозволу для перетину державного кордону України на час дії воєнного стану, при цьому надав усні гарантії виконання зазначених зобов`язань.
Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа організувала зустріч між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка відбулась 21.04.2022 близько 16:00 год., на автовокзалі «Львів», що розташований за адресою:
м. Львів, вул. Стрийська, 109, під час якої у ОСОБА_6 , виник спільний з невстановленою особою умисел на організацію переправлення особи через держаний кордон України до країн Європейського Союзу. При цьому невстановлена досудовим розслідуванням особа добре розуміючи, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, та постанови КМ України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995 р.н., виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.
В ході зазначеної вище зустрічі між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останній реалізовуючи спільний з невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинний умисел на сприяння в організації переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України повідомив йому, що він обізнаний про мету та бажання перетнути останнім державний кордон України, відповідно він посприяє йому у цьому, шляхом його перевезення на автомобілі марки «Mercedes-Benz» р.н. НОМЕР_1 , в якості стажера водія ТОВ «СВІТ КОМФОРТНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ».
В подальшому 21.04.2022 близько 17:56 год. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 прибули неподалік міжнародного пункту пропуску через державний кордон України Шегині-Медика на АЗС «БРСМ Нафта», що за адресою: Львівська обл., Яворівський район, с. Шегині, вул. Дружби, 119А, де ОСОБА_6 спільно з невстановленою особою підготував трудовий договір №01/05/2021 від 01.04.2021 про працевлаштування ОСОБА_7 на ТОВ «СВІТ КОМФОРТНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ» ЄДРПОУ-44058814, на посаду водія легкового пасажирського автомобіля категорії «В» та надав його для підписання останньому, що мало забезпечити ОСОБА_7 безперешкодний перетин державного кордону України до країн Європейського Союзу під час дії воєнного стану, при цьому надавши поради, щодо механізму виїзду та подальшого можливого повернення на територію України.
В тому числі ОСОБА_6 переслідуючи спільний з невстановленою особою корисливий мотив, повідомив ОСОБА_7 , що після перетину державного кордону за надані ними послуги, йому необхідно буде передати грошові кошти у сумі 5500 доларів США (що відповідно до курсу Національного банку України станом на 21.04.2022 становить 160 тисяч 875 гривень), після чого ОСОБА_6 був затриманий правоохоронними органами.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
21.04.2022 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22.04.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
22.04.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста м. Біла Церква, Київської області, громадянину України, українцю, раніше не судимому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідка; протоколом обшуку; протоколами огляду; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.
У випадку визнання судом винним ОСОБА_6 , йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливої конфіскації.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Окрім цього, згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Згідно інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи, що накладення арешту на майно проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також те, що вказані у даному клопотанні предмети необхідні для розкриття кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя ,-
клопотання задовольнити.
1.Накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1