Справа № 638/2890/22
Провадження № 1-і/638/51/22
УХВАЛА
іменем України
14 вересня 2022 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участі секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисниці ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000535 від 02.04.2022 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Тростянець Сумської області, українця, громадянина України, до затримання офіційно не працюючого, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має хронічні захворювання, інвалідність не оформлена у належний спосіб, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України, -

встановив:
До суду з Харківської місцевої прокуратури №1 надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України з затвердженим обвинувальним актом по справі.
У судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 доставлений.
Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2022 року.
У судовму засіданні прокурор заявив клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу, ввважав, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, бо він може переховуватись від суду, про що свідчить його попередня поведінка, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
Представник потерпілого у судове засідання не з`явився.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора. Вказав, що не має підстав переховуватися, разом з тим він буде надавати допомогу своїй сім`ї, має хронічні захворювання.
Захисник вказала, що клопотання прокурора немотивоване та не доведене. Відсутні ризики. Разом з тим обвинувачений страждає на хронічні епілептичні розлади, має родину, неповнолітню доньку та маму пенсійного віку. В зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання та вказала, що якщо суд дійде до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою то просила знизити розмір застави до мінімального, передбаченого КПК України.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до них документи відносно обвинуваченого суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.
Беручи до уваги те, що від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому тримання під вартою, то суд вважає за можливе продовжити йому запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та на теперішній час продовжують існувати ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим запобіжного заходу - тримання під вартою суд також враховується той факт, що обвинувачений, обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, надає можливість перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу підозрюваному, суддею враховується, що ризики, передбачених п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України встановлені під час застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; здійснювати вплив на потерпілого, свідків, допит яких планується судом, вчинити інше кримінальне провадження.
Під час розгляду питання щодо продовження раніше обраного на стадії судового розгляду ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вивчалась можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаних ризиків. Однак, враховуючи їх реальне існування, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, є підстави вважати, що знаходячись на свободі він може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду, здійснювати вплив на потерпілого, свідків, допит яких планується судом, приймаючи до уваги невідворотність можливого покарання, яке йому загрожує за скоєння тяжкого кримінального правопорушення, а тому, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та продовжує останньому на стадії судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни суми раніше визначеної застави.
За вказаних вище обставин суд відмовляє адвокату в зменшенні розміру застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.314-316, 369 КПК України, суд, -

постановив:
Продовжити на стадії судового розгляду відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 12 листопада 2022 року.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, направивши її до ДУ « Харківського слідчого ізолятору (СІЗО) № 27» (61093, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99).
Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .