Номер провадження: 11-сс/813/521/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 11.03.2021 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року було повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 11.03.2021 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що скарга була подана до Приморського районного суду м. Одеси з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки скарга подана в рамках кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 11.03.2021 року, досудове розслідування в якому здійснюється СУ ТУ ДБР, розташованим у м. Миколаєві (з дислокацією у м. Одесі), тобто орган досудового розслідування знаходиться в межах територіальної юрисдикції іншого суду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується з ухвалою слідчого судді та вважає її необґрунтованою та незаконною, оскільки подана скарга стосувалась бездіяльності прокурора Одеської обласної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 11.03.2021 року, яке знаходиться в приміщенні Одеської обласної прокуратури.

Посилаючись на викладене, апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу і постановити нову ухвалу, якою зобов`язати керівника досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000536, внесеному до ЄРДР 11.03.2021 року, винести постанову про скасування постанови про закриття вказаного кримінального провадження.

Позиції учасників судового розгляду.

ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності.

Інші учасники апеляційного розгляду, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явились, про поважні причини свого неприбуття не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) права на справедливий суд.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Положеннями ч. 1 ст. 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Проте, чинний кримінальний процесуальний закон не містить чіткого визначення підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльності органу досудового розслідування.

Тому, апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно звернутись до загальних засад кримінального провадження, а саме законності, що регламентована ст. 9 КПК України, а саме ч. 6, якою визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Так, Законом України «Про внесення змін до КПК України щодо уточнення окремих положень» від 22.03.2018 №2367-VIII внесено зміни до КПК України, відповідно до яких ч. 2 ст. 132 КПК України передбачає, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, апеляційний суд робить висновок про те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Досудове розслідування здійснюється відповідно до правил підслідності, встановлених у ст. 216 КПК України. Кримінальним процесуальним кодексом України підслідність кримінальних правопорушень визначається за териториторіальністю їх вчинення та органами, уповноваженими на розслідування цих кримінальних правопорушень.

Поруч з наведеним, колегія суддів враховує, що саме слідчого суддю КПК наділяє повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях. Із наведеного вбачається, що процесуальний закон зобов`язує слідчих суддів визначати підсудність поданих їм клопотань, заяв та скарг, із огляду зокрема й на те, що згідно з п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Як зазначено в апеляційні скарзі 30.11.2021 року ОСОБА_6 в порядку ст. 220 КПК України звернувся до прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 з клопотанням про зобов`язання процесуального керівника у кримінальному проваджені № 0000536, внесеному до ЄРДР 11.03.2021 року, винести постанову про скасування постанови від 30.06.2021 року про закриття вказаного кримінального провадження.

Відповідно до матеріалів провадження, які надані, зокрема, особисто апелянтом, встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 11.03.2021 року, здійснюється СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ( з дислокацією у м. Одесі).

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що скарга подана до Приморського районного суду м. Одеси з порушенням правил територіальної підсудності.

Місцезнаходженням відповідного органу досудового розслідування є місце розташування територіального підрозділу (управління), який має статус юридичної особи публічного права, або розташування його територіального підрозділу (слідчого відділу), який такого статусу не має, до структури якого входить відповідний орган досудового розслідування.

Відповідно до ЄДРПОУ Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, ідентифікаційний код юридичної особи 42341034, знаходиться за адресою: вул. Погранична, 9, м. Миколаїв, 54020.

В свою чергу, з метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань з 01.03.2021 року у територіальних управліннях почали діяти слідчі підрозділи із дислокацією у всіх областях України (лист Державного бюро розслідувань вх.№ 153/0/157-21 від 13.04.2021 року).

Листом Державного бюро розслідувань (вх.№ 199/1/157-21 від 02.09.2021 року) та Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (вих.№ 675/0/158-21 від 10.09.2021 року) повідомлено про зміну місць розташування органів досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яке поширюється свою діяльність та Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області, а саме: Перший слідчий відділ (з дислокацією у місті Миколаєві) під територіальною юрисдикцією Заводського районного суду міста Миколаєва; Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Одесі) під територіальною юрисдикцією Київського районного суду міста Одеси; Третій слідчий відділ (з дислокацією у місті Кропивницькому) під територіальною юрисдикцією Кіровського районного суду міста Кропивницький.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та такою, що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2021 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Одеської обласної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 11.03.2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4