Справа № 274/3058/22
Провадження № 1-кп/0274/572/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2022 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000164 від 20.06.2022 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 27.07.2021 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу 850 гривень;
- 30.11.2021 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 71 КК України до 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконується самостійно,
який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 засуджений 30.11.2021 вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 годин.
В подальшому 15.02.2022 Бердичівським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області прийнято до виконання вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2021 року стосовно ОСОБА_3 .
Засудженому ОСОБА_3 18.04.2022 роз`яснено права та обов`язки, пов`язанні з відбуванням покарання, порядок та умови відбування покарання, відповідальність за їх невиконання, а також ОСОБА_3 власноручно заповнив анкету, підписав підписку, надав письмове пояснення стосовно себе для складення оцінки ризику повторного правопорушення.
Після цього засудженому ОСОБА_3 було видано направлення до Райгородецької сільської ради для відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт, а також останній був попереджений, що в разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
18.04.2022 на адресу Бердичівського РВ ФДУ «Центр пробації» в Житомирській області надійшло розпорядження з Райгородецької сільської ради від 18.04.2022 року відповідно до якого ОСОБА_3 був прийнятий для відбуття призначеного покарання у виді 150 годин громадських робіт, починаючи з 19.04.2022 року, а також був складений графік виходу на роботу засуджених до громадських робіт.
21.04.2022 до уповноваженого органу з питань пробації надійшло повідомлення з Райгородецької сільської ради, з якого встановлено, що засуджений ОСОБА_3 19.04.2022 не прибув для відбуття покарання у виді громадських робіт.
Не зважаючи на неодноразові попередження, ОСОБА_3 , починаючи з 19.04.2022 по 16.06.2022 жодного разу не з`являвся для відбуття покарання, не маючи на це вагомих причин.
Станом на 16.06.2022 року ОСОБА_3 , який засуджений вироком Бердичівського міськрайонного суду до покарання у виді 150 годин громадських робіт, не відпрацював жодної години присуджених йому у виді покарання громадських робіт, тобто допустив 36 днів прогулів без поважних причин.
Таким чином, засуджений ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попереджений про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не з`являвся на відпрацювання громадських робіт, чим допустив систематичне невиконання покладених на нього обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід на громадські роботи більше двох разів протягом місяця.
Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 389 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Так обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується, раніше неодноразово судимий, на розгляді відносно нього в суді перебуває ще одне об`єднане кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125, ч.3 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Зважаючи на викладене, приймаючи до уваги, що санкція ч. 2 ст. 389 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до шести місяців, а також обмеження волі на строк до трьох років, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому більш м`яке покарання у виді арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2021 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 71 КК до покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконується самостійно. Покарання за вказаним вироком ОСОБА_3 не відбув.
Зважаючи на викладене, остаточне покарання суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2021, частково приєднавши до нового покарання частину покарання у виді громадських робіт та повністю приєднує невідбуту частину покарання у виді штрафу. На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Дані про наявність процесуальних витрат або речових доказів у кримінальному провадженні, в матеріалах справи відсутні.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді громадських робіт та повного приєднання покарання у виді штрафу, призначених за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.11.2021 року та остаточно призначає ОСОБА_3 до відбуття 3 (три) місяці 10 (десять) днів арешту та штраф в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Початок строку відбування призначеного покарання у виді арешту обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1