Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/37/22
Провадження № 1-кп/553/772/2022
В И Р О К
Іменем України

27.09.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника неповнолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтава кримінальне провадження №0000847 від 10.06.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольського Зміївського району Харківської області, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалідності не має, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

09.06.2021, приблизно о 8:40, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував технічно справним автомобілем «LEXUS LX570», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по проспекту Льва Ландау зі сторони вул. Танкопії в напрямку вул. Героїв Сталінграду у м. Харкові.

Під час руху на перехресті проспекту Льва Ландау і вул. Киргизької, (на території Слобідського району), діючи необережно, рухався на заборонений для нього сигнал світлофору (жовтий), чим грубо порушив вимоги п.п. 8.7.3 «г», «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 8.7.3 Сигнали світлофора мають значення:
г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;
- п.8.10 «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів».
не зупинився щоб надати дорогу транспорту, який рухався через перехрестя по проспекту Л. Ландау та вул. Киргизької, та допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT TRAFIC», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по проспекту Льва Ландау зі сторони проспекту Героїв Сталінграду та закінчував з лівим поворотом в напрямок вул. Киргизької, в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «ХКЛШНМД», а пасажир який знаходився в автомобілі «RENAULT TRAFIC», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в КНП «ХКЛШНМД».

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/628-А/21 від 28.09.2021, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок ДТП, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: переломів 7,8,9,10 ребер зліва із зсувом фрагментів, уламкового дистального епіметадфафіза другої п`ясткової кістки лівої кисті із зсувом, краєвого відривного перелому голівки правої малогомілкової кістки.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/234-А/21 від 03.08.2021, причиною смерті пасажира ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок ДТП, явилась відкрита важка черепно-мозкова травма, що ускладнилася набряком набуханням головного мозку, двобічною пневмонією.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, цивільний позов визнав частково на суму 250000 грн. та пояснив, що він дуже шкодує про скоєне, коли сталося ДТП він відразу почав надавати можливу допомогу потерпілому, оплатив лікування потерпілого ОСОБА_10 у лікарні, відшкодував шкоду, завдану ДТП матері потерпілого та готовий відшкодувати моральну шкоду сину потерпілого на суму 250000,00 грн. Обставини викладені в обвинувальному акті, він не оспорює та згоден із ними, у скоєному щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та не оспорює фактичні обставини (дата, час, місце, спосіб та інші обставини) вчинення злочину, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувалися у даному судовому засіданні, вислухавши думку сторін кримінального провадження та представників потерпілих, які не заперечували проти дослідження доказів в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
З урахуванням викладеного, повного визнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд вважає вину ОСОБА_7 повністю доведеною та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та спричинило іншому потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що останній раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до досудової доповіді Чугуївського районного відділу №2 Філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, а саме повне визнання вини, молодий вік обвинуваченого, його позитивну характеристику та відношення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин, думку органу пробації та позицію представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які просили суд призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування покарання, тому на підставі ст.75 КК України його необхідно звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Разом з цим, вчинене засудженим кримінальне правопорушення відноситься до числа суспільно небезпечних злочинів проти безпеки руху, основним безпосереднім об`єктом якого є безпека руху, а додатковим - життя та здоров`я людей. Можливість керувати особою транспортними засобами вимагає від особи особливої відповідальності, задовільного стану здоров`я, концентрації уваги, тощо. Відтак, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки, враховуючи допущене ним порушення Правил дорожнього руху та настання тяжких, невідворотних наслідків у виді смерті людини.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої смертю батька, у розмірі 500000,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав цивільний позов частково, а саме на суму 250000,00 грн., оскільки саме на таку суму він уклав договір про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП із матір`ю загиблого потерпілого ОСОБА_13 .
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.23 ЦПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
В той же час, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Таким чином, враховуючи характер правопорушення, глибину, тривалість та обсяг фізичних та душевних страждань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 , внаслідок настання смерті його батька, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у визначеному неповнолітнім потерпілим розмірі підлягають задоволенню повністю, оскільки життя людини є найбільшою соціальною цінністю, яка захищається державою та така моральна шкода, яка спричинена потерпілому ОСОБА_12 смертю його батька є невідновленою. Також, суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 про визнання ним розміру моральної шкоди на суму 250000,00 грн., оскільки саму таку суму яку він сплатив матері загиблого в якості компенсації моральної шкоди, оскільки обсяг душевних страждань від втрати рідної людини для кожного є індивідуальним, та беззаперечно для дитини він може бути більшим, а отже і розмір грошового відшкодування у сумі 500000,00 грн. не виходить за межі розумності і справедливості.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з залучення експерта у загальному розмірі 24884,90 грн., які підтверджені довідками Харківського НДЕКЦ МВС України.

Речові докази: флеш-накопичувач 16 GB micro SD HCI, оптичний диск ALERUS DVD-R 4.7GB/120min 16XSPEED, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000847 від 10.06.2021 року; автомобіль «LEXUS LX570», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , - повернути власнику ОСОБА_7 .

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 року по справі № 953/11331/21, н/п №1-кс/953/6006/21, на автомобіль «LEXUS LX570», р.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , скасований ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 29.08.2022 року.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбуття основного покарання з випробуванням, якщо протягом зазначеного строку - три роки він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Цивільний позов ОСОБА_11 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_12 , до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, - задовольнити повністю.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , моральну шкоду у сумі 500000,00 грн. (п`ятсот тисяч гривень 00 коп.).
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у загальному розмірі 24884,90 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири грн. 90 коп.)

Запобіжний захід та інші заходи забезпечення по кримінальному провадженню не застосовувалися.

Речові докази: флеш-накопичувач 16 GB micro SD HCI, оптичний диск ALERUS DVD-R 4.7GB/120min 16XSPEED, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000847 від 10.06.2021 року; автомобіль «LEXUS LX570», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , - повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку чи ухва-

ли суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку відсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1