Справа № 296/2960/22
У Х В А Л А
Іменем України

07 червня 2022 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК, ч. 3 ст. 27 ч.4 ст. 321, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 321, ч. 1., ч. 2 ст. 306 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк досудового розслідування, тобто до 28.06.2022р.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000306 від 03.06.2021 за ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 321, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 під час відбування покарання в умовах Державної установи «Коростенська виправна колонія №71» (далі КВК №71), на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність.

Так, не пізніше вересня 2021 року ОСОБА_5 під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір продовжити злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, визначивши вчинення злочинів як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, розробив схему їх незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особам, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі, а саме в КВК №71, розташованої за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Білокоровицьке Шосе, 4.

В той же час, усвідомлюючи, що самостійно він не зможе забезпечити злочинну діяльність у необхідних обсягах, ОСОБА_5 прийняв рішення про створення організованої групи в якій виконував об`язки організатора і керівника.

З цією метою ОСОБА_5 підшукав та залучив до складу організованої групи осіб із числа засуджених, які також відбувають покарання в КВК №71 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мають вагомий вплив на засуджених вказаної установи, а також підшукав та залучив раніше судимих мешканців м. Коростеня Житомирської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які на момент створення групи перебували на волі та мали можливість залучити до злочинної діяльності інших осіб, що схильні до вчинення злочинів.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 розробив і довів до відома всім учасникам організованої групи план протиправної діяльності, який охоплював етапи підшукання клієнтів серед наркозалежних засуджених, бажаючих незаконно придбати наркотичні засоби, безконтактне придбання наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів у осіб, які перебуваючи поза межами установи, здійснювали продаж наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, відшукання у місцях схованок (закладок) пакунків з наркотичними засобами та сильнодіючими лікарськими засобами і подальшу їх доставку на територію установи шляхом перекидів.

Відповідно до єдиного, відомого всім учасникам організованої групи плану їх злочинної діяльності ОСОБА_5 взяв на себе роль організатора і керівника групи, а також безпосереднього виконавця кримінальних правопорушень при цьому останній: створив і керував організованою групою, підшукавши і об`єднавши довірених осіб для вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, перевезенням та збутом наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів; за допомогою мобільного зв`язку координував дії учасників злочинної групи, якими доставлялись наркотичні засоби та сильнодіючих лікарських засобів на територію установи; розробив і довів до відома учасників план протиправної діяльності, розподіливши функції кожного з учасників групи для досягнення кінцевої мети; здійснював контроль за дотриманням конспіративних заходів як при підготовці, так і при вчиненні злочинів з метою попередження викриття їх злочинної діяльності; маючи у своєму користуванні особисті банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк», оформлені на підставних осіб, за допомогою систем Інтернет банкінгів, особисто перерахував на банківські картки «продавців» наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів грошові кошти; підшукував покупців наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів серед засуджених КВК №71; як безпосередньо так і за участі виконавців групи, організовував та забезпечував діяльність осіб, якими доставлялись наркотичні засоби та сильнодіючі лікарські засоби та перекидалися на територію установи (далі - перекидачі).

Крім того, з метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 підшукав осіб, які до складу організованої групи не входили, однак діяли за попередньою змовою з організатором та виконавцями організованої групи перебуваючи поза межами установи позбавлення волі, а саме: ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб.

Вказаною організованою злочинною групою, а також особами які до складу групи не входили, однак діяли за попередньою змовою з організатором та виконавцями групи, у період з вересня 2021 по 31 грудня 2021 року, вчинено ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних з придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту та збутом в місця позбавлення волі, а саме на територію КВК №71, наркотичних засобів, у тому числі у великих розмірах, обіг яких обмежено метадон, канабіс, а також сильнодіючих лікарських засобів - дифенгідрамін (димедролу) та зопіклон.

06.06.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК, ч. 3 ст. 27 ч.4 ст. 321, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст. 15, ч. 4 ст.321, ч1., ч.2 ст. 306 України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ризику, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України не виключена можливості знищення, приховування або спотворення ОСОБА_5 та його співучасниками речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, орган досудового розслідування, керуючись п.п. 3, 4 ч. 1

ст. 177 КПК України не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, інших підозрюваних, з метою виправдання своїх дій та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ніде не працює та немає офіційного джерела доходу, що свідчить про ймовірність продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, з корисливих мотивів, що визначено у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий стверджує, що метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Наразі ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час відбування покарання, ризики є реальними, кримінальне правопорушення підозрюваним вчинялось систематично.

Захисник проти клопотання слідчого заперечив. Посилаючись на те, що підозрюваний переховуватись від органів досудового розслідування не буде та просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК, ч. 3 ст. 27 ч.4 ст. 321, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 321, ч. 1., ч. 2 ст. 306 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, не виключає можливість того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 є раніше судимим 20.09.2010 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі (звільнений від відбування покарання 16.09.2011 на підставі п. «а» ст. 3 ЗУ «Про амністію»; 29.07.2016 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який звільнений 29.04.2022 у зв`язку із відбуттям призначеного покарання та має не погашену судимість відповідно до ст. 89 КК України.

На даний час ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307 КК, ч. 3 ст. 27 ч.4 ст. 321, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 321, ч. 1., ч. 2 ст. 306 КК України.

Згідно анкетних даних підозрюваний неодружений, не працюючий, раніше судимий, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Наведене вище є свідчить про високу ймовірність прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, а також про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на особу підозрюваного.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про те, що підозрюваний переховуватись від органів досудового розслідування не збирається й свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, відсутність місця роботи, обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність судимості, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.06.2022 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали було оголошено 13 червня 2022 року о 12:00.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

.

Суддя ОСОБА_1