Справа № 629/2231/21
Провадження (1-кп/199/316/22)
ВИРОК
іменем України

11.08.2022 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001163 відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Панютине, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, пенсіонера, який є особою з інвалідністю 2 групи, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.11.2020, близько 13:26, ОСОБА_5 , рухався на автомобілі Geely Ck-2 MR7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сторони вул. Івана Середи по автодорожньому шляхопроводу у напрямку перехрестя із вулицею 8 Березня в смт. Панютине, Харківської області, зі швидкістю близько 38 км/год., та під час руху по вказаному автодорожньому шляхопроводу, ОСОБА_5 , на перехресті із вулицею 8 Березня в смт. Панютине м. Лозова Харківської області, не зорієнтувався в дорожній обстановці, допустив порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв», та здійснив небезпечний маневр повороту ліворуч на нерегульованому перехресті, не надавши дорогу зустрічному автомобілю ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , що наближався до вказаного нерегульованого перехрестя у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому таранної кістки зліва зі зміщенням, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням. За ступенем тяжкості вищевказаний закритий перелом таранної кістки зліва зі зміщенням, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням як разом так і окремо - це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю та підтвердив свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно 30.11.2020, близько 13:26, рухався на автомобілі Geely Ck-2 MR7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі сторони вул. Івана Середи по автодорожньому шляхопроводу у напрямку перехрестя із вулицею 8 Березня в смт. Панютине, Харківської області, зі швидкістю близько 38 км/год., та під час руху по вказаному автодорожньому шляхопроводу, на перехресті із вулицею 8 Березня в смт. Панютине м. Лозова Харківської області, не зорієнтувався в дорожній обстановці, допустив порушення вимог ПДР України та скоїв зіткнення з ТЗ ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . З висновками експертиз він згоден, підтверджує факт порушення ним ПДР України, зазначає що умислу у нього не було, зробив це ненавмисно, просить суворо не карати, врахувати визнання вини, щиросердне каяття, та що він є особою з інвалідністю 2 групи, з заявленим цивільним позовом він не згоден.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2020 року з фото таблицею та схемою місця ДТП до нього (т.3 а.п.4-15);

- протоколами огляду транспортних засобів Geely Ck-2 MR7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 від 30.11.2020 року (т.3 а.п.16-23,24-31);

- протоколом огляду предмета, від 03.12.2020 р., проведеного в період часу з 10:05 по 10:22 год., відповідно до якого було оглянуто регістратор на якому мається напис 1080Р Full HD, який добровільно видав ОСОБА_5 (т.3 а.п.36-39);

- протоколом огляду предмета (диску), від 08.12.2020 р., проведеного в період з 12:00 по 12:20 год., відповідно до якого було оглянуто вміст DVD-R диску (т.3 а.п.45);

- висновком судово-медичної експертизи згідно якої, №12-14/35-ЛЗ/21 від 29.01.2021 р. згідно якої, ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому таранної кістки зліва зі зміщенням, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням. За ступенем тяжкості вищевказаний закритий перелом таранної кістки зліва зі зміщенням, закритий перелом середньої третини правої ключиці зі зміщенням як разом так і окремо - це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, відповідно до п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6 (т.3 а.п.51-55);

- висновком комплексної судової експертизи відео-звукозапису і автотехнічної експертизи, відповідно до якої, ОСОБА_5 , допустив порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та вимог п. 16.13 Правил дорожнього руху України, згідно яких «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв», що знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП; ознак монтажу у відеограмі з файлу «ch3_2655_3000.AVI», що зафіксована на оптичному диску «VIDEX MAMBA DVD+R», не виявлено (т.3 а.п.57-77);

- речовими доказами (т.3 а.п.32,40,46).

Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, висновків експерта (т.2 а.п.46). Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , що виразилися у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 , який було про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., моральної шкоди у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.., 00 коп., заподіяної в результаті злочину (т.1 а.п.22-37).

На стадії судового розгляду кримінального провадження Лозівським міськрайонним судом Харківської області, потерпілий, він же цивільний позивач, ОСОБА_6 помер, згідно лікарського свідоцтва про смерть №17 від 08.10.2021 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 , він же цивільний відповідач, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із смертю ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні цивільного позову, у зв`язку із смертю цивільного позивача.

Прокурор ОСОБА_3 вважав можливим залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно до положень ст.ст. 128, 129 КПК України цивільний позов особи, якій злочином завдано майнової та/або моральної шкоди, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є відшкодування позивачу завданої матеріальної та моральної шкоди.

Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року вказано, що процесуальне правонаступництво у справах за позовами про відшкодування моральної шкоди не допускається.

В частині моральної шкоди правонаступництво процесуальними та матеріальними законами України не допускається, оскільки ці вимоги тісно пов`язані із особою первісного позивача.

Згідно з п. 7 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним закрити провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В частині позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, вважає необхідним залишити без розгляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

ОСОБА_5 повністю визнав провину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, є особою з інвалідністю 2 групи, що судом враховується як пом`якшуючі покарання обставини згідно ст.66 КК України, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не судимий, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання, у вигляді у виді штрафу, з позбавленням права керувати транспортними засобами, враховуючи тяжкість наслідків такого керування, які призвели до середньої тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_6 , також, що обвинувачений не є професійним водієм. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

У відповідності до ст.ст.124 ч.2, 126 ч.1 КПК України документально під-тверджені процесуальні витрати, а саме витрати на проведення: в Харківському Науково-Дослідному експертно-криміналістичному центрі експертизи: №КСЕ-19/121-20/21783 від 22.01.2021 року у сумі 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 25 коп. (т.3 а.п.117) - підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_5 ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 (т.2 а.п.31).

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитися у відповідності до ст.100 КПК України (т.3 а.п.32,40,46).

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а тому, враховуючи введення на території України воєнного стану, судове засідання проведене в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, за рішенням суду і усними клопотаннями учасників, що також узгоджується з положеннями п. 7 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 р.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неподаткових мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп., - залишити без розгляду.

Провадження у справі за позовом потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.., 00 коп., заподіяної в результаті злочину - закрити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) витрати на проведення: в Харківському Науково-Дослідному експертно-криміналістичному центрі експертизи: №КСЕ-19/121-20/21783 від 22.01.2021 року у сумі 7355 (сім тисяч триста п`ятдесят п`ять) грн. 25 коп.

Речові докази автомобіль Geely Ck-2 MR7151A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 вважати повернутими за належністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; карту пам`яті Micro SD 2GB вважати повернутою ОСОБА_5 ; компакт-диску зберігати в матеріалах кримінального провадження; знявши накладені згідно ухвал Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 02.12.2020 року та 04.12.2020 року арешти.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку надається обвинуваченому, прокурору, захиснику негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1