Справа № 305/369/17
Провадження по справі 1-кп/305/16/22

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 31.10.2016 року №0000183 від у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні має 1 н/л дитину, непрацюючого, військовозобов`язаного, не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_4 , 30 жовтня 2016 року близько 21 години, керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес-Бенц Е 290», реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , не маючи на той час посвідчення водія на право керування транспортним засобом, їдучи автодорогою сполученням «Мукачево-Рогатин-Львів» рухаючись по центральній дорозі - вулиці Борканюка, № 34, у смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, у напрямку м. Тячів, у темну пору доби проявив неуважність до дорожньої обстановки їдучи зі швидкістю 60 км/год при виникненні перешкоди по ходу руху у вигляді двох велосипедисток, які рухалися у попутному напрямку з автомобілем під керуванням ОСОБА_4 по даній автодорозі грубо порушив п.п.2.1«а»; 2.3 «б»; 12.2.; 12.3 та 13.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду на велосипедистку ОСОБА_7 , яка їхала позаду іншої велосипедистки на віддалі близько 1,5-2 метра, внаслідок чого ОСОБА_7 упала з велосипеда на передню частину автомобіля та ударившись головою в дорожнє покриття, отримавши відкриту черепно-мозкову травму, переломів лівої тім`яної та скроневої кістки з переходом на основу, субдуральної гематоми, забою головного мозку, що ускладнилося набряком та ущемленням речовини головного мозку, який і став безпосередньою причиною її смерті.

Порушенням вимог Правил дорожнього руху України (надалі правила) встановлено, зокрема:

п. 2.1 ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення;

п. 2.3 б) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний: а) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.2 ПДР - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

п. 12.3 ПДР - у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 13.3 ПДР - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди та зустрічного роз`їзду необхідно вибирати безпечний інтервал, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Недотримання ОСОБА_4 наведених вимог ПДР України, знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП, а отримані внаслідок цього потерпілою ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, призвели до її смерті.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_4 вину свою у скоєнні даного кримінального правопорушення заперечив, та показав суду.

Права на керування автомобілями станом на жовтень 2016 року не мав.

Придбавши автомобіль марки «Мерседес Бенц Е 290» на польській реєстрації НОМЕР_1 , 30 жовтня 2016 року близько 21 години керував ним у нічний час, а поруч на передньому пасажирському місці перебував його товариш ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння.

Їдучи по центральній дорозі в смт Великий Бичків в напрямку м. Тячів, зі швидкістю до 60 км/год по частково неосвітленій вулиці, своєчасно не запримітив велосипедистку, яка частково вильнула йому під праву частину керованого ним автомобіля, а тому не зумівши її об`їхати, передньою частиною автомобіля збив її з велосипеда, від чого та впала на передню частину автомобіля, а потім на асфальтне покриття дороги.

Проїхавши метрів 50 зупинився, повернувши назад став надавати їй допомогу та викликав швидку допомогу, однак потерпіла померла в кареті швидкої допомоги.

Цивільний позов не визнає, просить виправдати його з-під обвинувачення, вважає винуватою у даній ДТП потерпілу ОСОБА_7 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 показав суду.

30 жовтня 2016 року дружину потерпілого - ОСОБА_7 збив на смерть легковий автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , за обставин коли потерпілий ОСОБА_9 свідком цього не був.

Після смерті дружини залишилося двоє дітей, одна дитина неповнолітня.

ДТП мало місце в смт Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області. Потерпілому заподіяно моральну шкоду, він переживає сильне моральне страждання, а тому, просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 600 тисяч гривень, як моральної компенсації та судові витрати в сумі 30 тисяч гривень за надання юридичної допомоги адвокатом.

Свідок ОСОБА_10 показала суду.

30 жовтня 2016 року після роботи з померлою ОСОБА_7 кожна окремо їхали на велосипедах з роботи додому. Це було близько 21 години. Їхали вони одна за одною, коли вона почула звук їдучого автомобіля позаду них, через деякий проміжок часу почула сильний удар, а повернувшись побачила, що ОСОБА_7 лежала на землі, а автомобіль який збив ОСОБА_7 проїхав далі, а потім зупинився, а водій підійшов до них та став виясняти, що сталося, а вона викликала швидку допомогу. ОСОБА_7 не виявляла ознак життя, а тому під час транспортування у лікарню вона померла. Відрізок дороги де сталося ДТП, був освітлений, автомобіль, який вчинив ДТП, теж рухався зі світловим освітленням, а дорога була трохи зволожена, оскільки напередодні падав дощ. Обидва велосипеди мали світловідбивачі, однак після автоаварії з велосипеда ОСОБА_7 світловідбивач зник. Після наїзду тіло ОСОБА_7 знаходилося на зустрічний частині дороги.

Від допиту свідка ОСОБА_11 , прокурор відмовився, оскільки такий на час розгляду, справи в суді помер.

З дослідженого судом протоколу допиту свідка ОСОБА_11 слідує, що 30.10.2016 року близько 20 годин з товаришем ОСОБА_4 святкували народження доньки ОСОБА_12 христини.

Після чого попросив підвезти його до магазину, щоб купити сигарети.

Погодившись, ОСОБА_4 , сів за кермо власного автомобіля марки «Мерседес-Бенц Е 290» срібного кольору на іноземних номерах, а він сидів на передньому пасажирському сидінні.

Повертаючись назад, дорога була мокра, їхали вони зі швидкістю близько 60 км/год, з включеним ближнім світлом, попутніх автомобілів не було, коли особисто побачив попереду по руху відображення світловідбивача і тоді крикнув «велосипедист» з метою попередження водія про небезпеку.

Однак, це не допомогло, і відразу в цей момент автомобіль передньою частиною зачепив велосипед, а велосипедистку перекинуло через лобове скло і вона впала на дорогу, ОСОБА_13 був у шоковому стані, тому проїхавши декілька десятків метрів зупинився, розвернувшись під`їхав до місця аварії де побачили лежачу на дорозі жінку, яка померла у кареті швидкої допомоги.

Водій не гальмував під час ДТП, та був тверезим, а він перебував у стані сп`яніння. Померлою виявилася односельчанка ОСОБА_7 .

Згідно зі ст. 7 КПК України, закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено у порядку передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра обвинувачення не може трактуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підтвердження вини ОСОБА_4 стороною обвинувачення було надано суду, для дослідження письмові докази, які судом були досліджені в ході судового розгляду.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину свою не визнав повністю його винуватість доводиться дослідженими у ході судового розгляду доказами, зокрема показами свідків, представника потерпілої, допитаних у ході судового слідства, висновками судових експертиз, наданими суду, представником публічного обвинувачення.

Так, з протоколу огляду місця ДТП від 30.10.2016 року та світлин до нього вбачається, що 30.10.2016 року в смт Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області мало місце ДТП за участю водія автомобіля марки «Мерседес-Бенц Е 290» срібного кольору з іноземною реєстрацією та велосипедистки ОСОБА_7 , яка загинула внаслідок наїзду на неї, де ділянка дороги на місці ДТП є освітленою міським електроосвітленням та освітленням з вікон навколишніх будинків про наявність механічних пошкоджень транспортних засобів у даному протоколі не значиться (а.с. 89-95 ТОМ № 1);

-схемою до вказаного протоколу огляду ДТП відображено місце його скоєння, між тим обидва документи є невід`ємною частиною, підписані ОСОБА_4 без заперечень. (а.с. 96 ТОМ № 1);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 30.10.2016 року виявлено тілесні ушкодження характерні для ДТП - пошкодження голови, що відображено на світлинах до нього (а.с. 98-101 ТОМ № 1);

-свідоцтвом про смерть засвідчено про смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла у віці 45 років (а.с. 102 ТОМ № 1);

-протоколом огляду транспортного засобу від 03.02.2017 року, оглянуто автомобіль марки «Мерседес-Бенц Е 290», на іноземній реєстрації (Польської Республіки), яким керував ОСОБА_4 де виявлено пошкодження передньої решітки, пошкоджено переднє лобове скло, та правий кут даху має прогин (а.с. 103-107 ТОМ № 1);

-протоколом огляду велосипеда червоно-сірого кольору встановлено деформацію рами заднього крила та багажника, що свідчить про зіткнення в задню частину велосипеда на момент огляду світловідбивач відсутній, оскільки міг відлетіти внаслідок удару ззаду (а.с. 108-112 ТОМ № 1);

-згідно висновку судово-медичної експертизи від 31.10.2016 року за № 116 вбачається, що смерть громадянки ОСОБА_7 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому лівої тім`яної та скроневої кісток з переходом на основу, субдуральної гематоми, забою головного мозку, що ускладнилося набряком та ущемленням речовини головного мозку, який і став безпосередньою причиною її смерті.

Дана причина смерті підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа: перелому лівої тім`яної та скроневої кісток з переходом на основу, крововиливу в м`які тканини голови в лівій тім`яній та скроневих ділянках, субдуральної гематоми, забою головного мозку, набряку речовини головного мозку, та даними судово-гістологічного дослідження (забій головного мозку, інфільтративні крововиливи під м`яку мозкову оболонку з тканинною та судинною реакцією. Набряк головного мозку.)

При судово-медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субдуральної гематоми, крововиливу в м`які тканини голови в лівій тім`яній та скроневих ділянках голови та потиличної ділянки голови, садна обличчя зліва, забійної рани потиличної ділянки голови.

Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок падіння з велосипеда і ударяння об тупий твердий предмет з необмеженою травмуючою поверхнею, яким могло бути дорожнє покриття і могли бути спричинені 30.10.2016 року при обставинах зазначених в постанові.

Вище вказані тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті її й відносно до живих осіб та згідно з Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 року п. 2.1.1 належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта № 2244 судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_7 від 10.11.16 р.: в крові не виявлено метиловий, етиловий, пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. (а.с. 113-116 ТОМ № 1);

-висновком № 170/12 від 08.12.2016 року встановлено, що на момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмівна система автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290», д.н.з. Польської Республіки НОМЕР_2 була працездатною й її технічний стан відповідав вимогам ПДР України.

При дослідженні системи рульового керування автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290», д.н.з. Польської Республіки НОМЕР_2 встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки дана система була працездатною і відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ.

При дослідженні зовнішніх світлових приладів автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290», д.н.з. Польської Республіки НОМЕР_2 встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки тип та конструкція даних приладів відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ.

Тобто, на момент проведення досліджень робоча гальмівна система, система рульового керування автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290», д.н.з. Польської Республіки НОМЕР_2 були працездатними, робота світлових приладів відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ. (а.с. 117-120 ТОМ № 1)

-Висновком експерта № 10/320 від 27.12.2016 року стверджено, що кут між повздовжніми осями автомобіля марки «Мерседес-Бенц Е 290», реєстраційний номерний знак ОСТ НОМЕР_3 та велосипеда в момент первинного контактування міг бути близько 10±5 градусів. При цьому автомобіль марки «Мерседес-Бенц Е 290», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 передньою торцевою частиною контактував із задньою частиною велосипеда. (а.с. 125-128 Том №1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2017 року свідок ОСОБА_10 показала добровільно обставини, що передували скоєнню ДТП, 30.10.2016 року за її та померлої ОСОБА_7 участі, тобто їх руху на велосипедах до часу скоєння ДТП, вказала на їх детальне місце розташування під час їзди та місце де відбувся наїзд. (а.с. 132-136 Том № 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_11 , який теж добровільно без примусу вказав на обставини скоєння наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , 30.10.2016 року на велосипедистку ОСОБА_7 в смт Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області, підтвердивши, що автомобіль вчинив наїзд ззаду на велосипед. (а.с. 140-144 Том № 1);

-висновком судової автотехнічної експертизи № 11/02 від 09.02.2017 року встановлено, що у даній дорожній ситуації водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290», реєстраційної номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , ОСОБА_4 відповідно до вимог п.п. 12.2; 12.3; 12.4; 12.9 «б» та 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» та «видимість у напрямку руху») ПДРУ [15] повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 60 км/год, а з моменту виявлення перешкоди для руху негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або застосувати маневр безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Для оцінки дій велосипедистки ОСОБА_7 спеціальних пізнань в галузі судової автотехніки не потрібно. При заданих вихідних даних, водій автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290», реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість як шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, так і шляхом своєчасного виконання безпечного маневру об`їзду перешкоди ліворуч з моменту виявлення перешкоди для руху уникнути наїзду на велосипедистку ОСОБА_7 , яка рухалася в попутному напрямку, при русі автомобіля зі швидкістю Va=60 км/год. З технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «Мерседес-Бенц Е 290» ОСОБА_4 вимогам п.п. 12.3; та 1.10 (в частині тлумачення поняття «перешкода для руху») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, несвоєчасно застосував гальмування, або безпечний маневр об`їзду перешкоди ліворуч. (а.с. 148-151 Том № 1).

Згідно з паспортом ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на викладене, суд визнає належними та допустимими доказами вищенаведені докази, які відповідають процесуально суті викладеного у них.

У матеріалах даного кримінального провадження відсутні жодні дані, які б свідчили про те, чи порушувала потерпіла ОСОБА_7 правила дорожнього руху України.

Натомість як свідок ОСОБА_10 так і свідок ОСОБА_11 в ході проведення слідчого експерименту, а ОСОБА_10 в суді, ствердили, що: велосипед мав світловідбивач, а ОСОБА_14 побачивши перед автомобілем велосипедиста, завчасно повідомив про це водія ОСОБА_4 , що свідчить про те, що потерпіла на велосипеді була у полі зору водія автомобіля ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження у сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Суд враховує як пом`якшуючими вину ОСОБА_4 обставину те, що обвинувачений позитивно характеризується, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обтяжуючих вину обставин досудовим слідством встановлено не було.

Посилання ОСОБА_4 на порушення норм КПК України в ході досудового розслідування суд відхиляє та розцінює їх як на підставу уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з реальним його відбуванням.

Водначас, на переконання суду, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , на які посилалася сторона захисту (наявність у обвинуваченого родини, неповнолітньої дитини, його позитивна характеристика) є лише підставою для призначення йому покарання наближеного до мінімального за санкцією ч. 2 ст. 286 КК України проте, з урахуванням конкретних обставин справи та ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення не є достатнім для прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З часу скоєння ДТП пройшло майже шість років, обвинувачений не вжив жодних реальних дій до відшкодування збитків, як моральних, так і матеріальних, внаслідок чого сім`я потерпілої сторони має фінансові претензії, невизнання вини є правом обвинуваченого і не є обов`язковим фактором. Кримінальне правопорушення тривалий час не знаходило свого вирішення в суді внаслідок неявки в суд як обвинуваченого, так і його захисника - адвоката, що не сприяло своєчасному розгляду справи.

ОСОБА_4 не мав права керувати транспортними засобами, оскільки не мав на час вчинення ДТП посвідчення водія, однак судом встановлено, що станом на день дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 отримав посвідчення водія, що надає йому право користування транспортними засобами.

Суд також враховує, що дане кримінальне правопорушення було скоєне через грубе порушення правил безпеки дорожнього руху України, в тому числі водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом без наявності права на таке керування, що на думку суду підвищує його суспільну небезпеку, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, в тому числі на підказку пасажира ОСОБА_11 не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, отже, такі дії водія ОСОБА_4 стали причиною смерті ОСОБА_7 .

Підстав для застосування судом вимог ст. 69 КК України суд не вбачає, враховуючи те, що дії ОСОБА_4 призвели до смерті потерпілої ОСОБА_7 .

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки, що прямо передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання про задоволення цивільного позову, заявленого потерпілою стороною, суд виходить з такого.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких заявив позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість понад п`ять з половиною років, можливості й бажання відшкодування) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Внаслідок ДТП потерпілий втратив молоду за віком дружину, матір його дітей, непоправна втрата призвела до погіршення його самопочуття, що порушило звичайний для нього спосіб життя та спричиняє страждання і хвилювання, які є інтенсивними, втрата людського життя, є непоправною та безповоротною, отже є такими, що підлягають належному відшкодування.

Однак, розмір морального відшкодування в сумі 600 тисяч гривень є завищеним та належним чином не обґрунтованим саме в такій сумі.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням матеріального стану обвинуваченого, суд вважає, що цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди, слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 350 тисяч гривень моральної шкоди.

До стягнення підлягає також сума 29 970 гривень, як витрати за правову допомогу адвокатом ОСОБА_6 , що підтверджено відповідним розрахунком.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У постанові про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 31.10.2016 року орган досудового розслідування зазначив вид, марку, іноземний знак транспортного засобу в якості речового доказу. Зазначення лише таких відомостей про речовий доказ іноземної реєстрації конкретній особі, не дають суду можливості встановити його реального власника, даних про те, що після проведення експертизи вказаний автомобіль було повернуто комусь, суду не надавалося і судом не досліджувалося.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 440 грн 20 коп. (висновок експерта № 10/320 від 27.12.2016 року).

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався, а тому суд вважає за необхідне обрати його негайно у вигляді тримання під вартою в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

При цьому суд враховує те, що на території України 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Президентом України видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким запроваджено воєнний стан на усій території України, після чого продовжено до 21 листопада 2022 року.

Таким чином на даний час в Україні діє особливий період, а ОСОБА_4 є особою військовозобов`язаною до військової служби, може уникати відбуття покарання за цим вироком, також ОСОБА_4 не працює, проживає на випадкові заробітки, що ускладнить виконання судового рішення в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 370-376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 обрати запобіжний захід - тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

Термін відбуття покарання за даним вироком ОСОБА_4 слід рахувати з часу його затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_9 350 (триста п`ятдесят) тисяч гривень моральної шкоди та 29 970 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень витрат за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , 440 (чотириста сорок) гривень 20 копійок витрат за проведення судово-трасологічної експертизи на користь держави.

Речовий доказ: автомобіль марки «Мерседес-Бенц Е 290» сірого кольору, іноземної реєстрації Республіки Польщі НОМЕР_1 , який знаходиться на охоронюваній території в смт Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області (інші конкретні ознаки місця знаходження автомобіля не вказано слідчим ОСОБА_15 ), після вступу вироку в законну силу слід передати Закарпатській митниці.

На вирок може бути подано апеляцію до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же час з часу вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1