Номер провадження 1-кс/754/949/22
Справа № 754/5061/22
12 липня 2022 року місто Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду скаргу представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження,
Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності та відсутності потерпілої, скаргу підтримує та просить її задовольнити.
Дізнавач, рішення якого оскаржується, в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду скарги, про причини неявки слідчого суддю не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду скарги не направляла.
Відповідно до ст. 26 ч. 1 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи норми ст.ст. 22, 26, 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя, прийшов до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 ч. 1 КПК України.
Згідно ст. 303 ч. 1 п. 3 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В даному випадку скарга на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження оскаржується представником потерпілої.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.
Дослідивши постанову про закриття даного кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання про те, що досудове розслідування проведено неповно та не об`єктивно, всебічно не досліджені всі обставини справи, оскільки дізнавачем ОСОБА_5 та дізнавачами групи дізнавачів, не проведено жодних необхідних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення дійсних обставин кримінального проступку.
Всупереч вимогам ст. 9 КПК України, дізнавач не вжив усіх, передбачених законом заходів для забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, внаслідок чого ним було прийняте передчасне рішення про закриття кримінального провадження.
Зокрема, в постанові дізнавача взагалі не зазначено про слідчі дії, які проводилися.
Під час проведення досудового розслідування не були допитані та встановлені свідки події.
Крім того, закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, дізнавач не зазначає в діях якої особи відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 125 ч. 1 КК України.
Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що діяння мало місце, але кримінальним законом воно не визнається кримінальним правопорушенням, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки складу кримінального правопорушення, але внаслідок малозначності не становить суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається кримінальним правопорушенням; діяння вчинено в стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мало місце добровільна відмова від вчинення злочину; особа не є суб`єктом злочину або не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.
Згідно ст. 110 ч. 5 КПК України постанова дізнавача має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті кримінального провадження дотримані не були.
Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 110, 284, 303, 306, 307, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя, -
скаргу представника потерпілої - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Матеріали кримінального провадження повернути до ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1