Справа № 727/9295/21
Провадження № 1-кп/727/102/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю:

учасників кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: - захисників в інтересах обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №3 Шевченківського районного суду м. Чернівці клопотання від 06.09.2022 року прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження застосованого судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152; ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 303; ч. 2 ст. 302; ч. 3 ст. 149; ч. 4 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 1 ст. 155; ч. 3 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 155; ч. 1 ст. 156-1; ч. 3 ст. 301-1; ч. 2 ст. 301; ч. 1 ст. 301-1 КК України та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 155 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000581 від 10.03.2021р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152; ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 303; ч. 2 ст. 302; ч. 3 ст. 149; ч. 4 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 1 ст. 155; ч. 3 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 155; ч. 1 ст. 156-1; ч. 3 ст. 301-1; ч. 2 ст. 301; ч. 1 ст. 301-1 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 155 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження застосованого відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доводи клопотання аргументує тим, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідно, органом досудового розслідування обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинах та ряду тяжких злочинів вищенаведених (відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України). Зазначає, що згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, на даний час існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і такі, що зумовлені необхідністю запобіганням спробам: - переховуватися від суду, як на території України так і за її межами з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та передбаченого у разі засудження суворого покарання; - незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, оскільки даним складом суду їх показання безпосередньо не досліджувались; - перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином, шляхом вчиняти нових кримінальних правопорушень з урахуванням особи обвинувачених, просила, клопотання задовольнити.

Заслухавши доводи прокурора, думку обвинувачених, а саме ОСОБА_7 який не підтримав клопотання прокурора; в його інтересах заїхисник заперечувала проти заявленого клопотання, думку ОСОБА_6 і в його інтересах захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти заявленого клопотання, суд зважає на наступне.

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності застосування (продовження) тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.

Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.

Судом, за матеріалами справи, встановлено, що 02.04.2021 року о 22:25 годині в порядку ст.. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 .

15.09.2021 року ОСОБА_6 пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152; ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 303; ч. 2 ст. 302; ч. 3 ст. 149; ч. 4 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 1 ст. 155; ч. 3 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 155; ч. 1 ст. 156-1; ч. 3 ст. 301-1; ч. 2 ст. 301; ч. 1 ст. 301-1 КК України;

- 31.08.2021 року ОСОБА_7 пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених - ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 155 КК України.

Стороною захисту відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України не було надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про необґрунтованість пред`явленої підозри (обвинувачення).

05.04.2021 року слідчим суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 45400 грн.

09.04.2021 року задоволено апеляційну скаргу прокурора та колегією суддів Чернівецького апеляційного суду застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

26.05.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 із можливістю застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

25.06.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 із можливістю застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

18.08.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 із можливістю застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн., терміном дії до 01.10.2021 року.

02.04.2021 року о 22:15 годині в порядку ст.. 208 КПК України затримано ОСОБА_7

05.04.2021 року слідчим суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 113500 грн.

09.04.2021 року задоволено апеляційну скаргу прокурора та колегією суддів Чернівецького апеляційного суду застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

26.05.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 із можливістю застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

29.06.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 із можливістю застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

19.08.2021 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_7 із можливістю застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн.

28.09.2021 року Шевченківським райсудом м. Чернівці до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1.997.600 грн. кожного.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03.11.2021р. та від 15.12.2021 року, продовжено строк тримання під вартою, як відносно ОСОБА_6 , так і відносно ОСОБА_7 , терміном до 12 лютого 2022 року із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 880 (вісімсот вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1.997.600 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто сім тисяч шістсот) гривень

Суд, при вирішенні в судовому засіданні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховує, крім наведеного вище, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створюють обвинувачені. Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються останні, дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

При вирішенні клопотань прокурора, судом враховано і положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких та тяжких злочинів передбачених ч. 6 ст. 152; ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 303; ч. 2 ст. 302; ч. 3 ст. 149; ч. 4 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 1 ст. 155; ч. 3 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 155; ч. 1 ст. 156-1; ч. 3 ст. 301-1; ч. 2 ст. 301; ч. 1 ст. 301-1 КК України; ризики, які були враховані слідчими суддями, та судом при застосуванні запобіжного заходу до останнього на даний час не змінилися; наявним і сталими є такі ризики, як - переховування ОСОБА_6 від суду, дієвим є і ризик впливу, у разі перебування на волі, на потерпілих, свідків, які в судовому засіданні безпосередньо допитані не були, ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

А отже, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання вказаних ризиків та, при цьому, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 за станом здоров`я відповідно до медичних даних.

Вирішуючи клопотання відносно продовження терміну дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає дієвими ризики на момент розгляду клопотання, а саме - переховування обвинуваченого від суду, - ризик впливу, у разі перебування на волі на потерпілих, свідків, які в судовому засіданні допитані не були з огляду на те, що ОСОБА_7 після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження відомі адреси місця проживання як потерпілих, так і свідків; - ризик вчинення нових злочинів.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому суд погоджується з доводами прокурора, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на свободу,

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинувачених містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення клопотаннями, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування (продовження) заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували обставини наведені в клопотаннях прокурора.

А, отже, в задоволенні клопотання (усно заявленому) відповідно захисника - ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній цілодобовий арешт, а також і в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід відмовити.

Суд вважає, що стороною захисту не зазначено підстав і обставин для такої зміни; відсутні посилання на докази відносно суттєвих змін обставин, ризиків, які не були відомі при застосуванні відповідно до ОСОБА_6 , а відповідно і ОСОБА_7 запобіжного заходу судом, із зазначенням того, що такі обставини виникли після прийняття попереднього рішення щодо запобіжного заходу останнім.

Твердження захисників в інтересах відповідно обвиунвачених про те, що сама лише тяжкість інкримінованого їх підзахисним кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та дослідив належним чином матеріали провадження і навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування цього обвинуваченого, а також ризик його впливу на інших учасників процесу, або взагалі перестали існувати, або зменшилися настільки, що й такий запобіжний захід як інший не пов`язаний із позбавленням волі здатний їм запобігти.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Характер та фактичні обставини інкримінованого відповідно, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 кримінальних правопорушень свідчать про підвищену суспільну небезпеку та суспільний інтерес.

Згідно усталеної практики Європейського суду (рішення в справі "Харченко проти України"), при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом має бути розглянута можливість застосування до особи інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до п.3 ст. 183 КПК України, суд вважає, що для забезпечення виконання як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, слід визначити останнім відповідно, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави кожному окремо в розмірі 1.997.600 грн.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити, застосований судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 152; ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 303; ч. 2 ст. 302; ч. 3 ст. 149; ч. 4 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 1 ст. 155; ч. 3 ст. 302; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 155; ч. 1 ст. 156-1; ч. 3 ст. 301-1; ч. 2 ст. 301; ч. 1 ст. 301-1 КК України на строк до 11 листопада 2022 року.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1.997.600 (один мільйон дев`ятьсот дев`яносто сім тисяч шестисот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області, рахунок UA8745. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати за кожною першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого фактичного місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11.11.2022 року.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» та після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово суд і прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення, ОСОБА_6 , з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Продовжити, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 152; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 155; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 155 КК України на строк до 11 листопада 2022 року

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, визначених КПК України, визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1.997.600 (один мільйон дев`ятьсот дев`яносто сім тисяч шестисот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401, ТУ ДСА України в Чернівецькій області, рахунок UA8745. Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки: прибувати за кожною першою вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого фактичного місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11.11. 2022р.

Роз`яснити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» та після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор (№33)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та повідомити усно і письмово суд і прокурора. У разі внесення застави та з моменту звільнення, його з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, останній зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту для відома та направити до ДУ Чернівецька виправна установа № 33, для виконання.

Ухвала підлягає оскарженню в установленому законом порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, протягом семи діб з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13.09.2022 року

Головуючий, суддя ОСОБА_1