Номер провадження: 11-сс/813/801/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2022,про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000403, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2022, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2022 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000403, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2022, про застосування запобіжного заходу та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 26.07.2022 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що встановлені у судовому засіданні обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного та обставини щодо існування ризиків, свідчать про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний є інвалідом дитинства 2-ої групи та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту призведе до неможливості медичного обстеження та відвідування лікувальних закладів. ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину та єдиним джерелом прибутку є надання послуг перевезення власним автомобільним транспортом.
Також слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у замаху на крадіжку та відсутня матеріальна шкода.
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Учасники провадження були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, прокурор заяву про відкладення розгляду справи не подавав, захисник підозрюваного подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав в повному обсязі та врахував їх при постановленні ухвали, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, з огляду на таке.
Так, з клопотання слідчого вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.
Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого та ніким з учасників не оспорюється, а тому не перевіряється апеляційним судом.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, наявним є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Зазначені обставини були досліджені слідчим суддею при встановленні доведеності прокурором ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування і суду під час розгляду клопотання слідчого, та належним чином мотивовані в оскаржуваному судовому рішенні.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_6 при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, апеляційний суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показань.
Щодо існування ризику можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5. ч. 1 ст. 177 КПК України), то враховуючи те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності та офіційно не працевлаштований, тобто шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі, колегія суддів приходить до переконання про існування такого ризику.
Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного, а доводи захисника з цього приводу в судовому засіданні ним жодним чином не доведені.
Доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не дає змогу підозрюваному отримувати необхідну медичну допомогу, апеляційний суд не приймає до уваги, так як підозрюваний у разі необхідності може звернутися до слідчого, прокурора для надання дозволу на отримання медичної допомоги у тому числі за межами міста проживання.
Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину, однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 193, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.06.2022, якою застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000403внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4