Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5658/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2022 року місто Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ», про зняття арешту з майна

У С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ», про зняття арешту з майна.
В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 24.06.2022 року у справі № 758/4260/22 задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022 року та накладено арешт на грошові кошти у безготівковій формі з забороною розпоряджатися та зупиненням видаткових операцій з грошовими коштами, що знаходяться на нижче вказаних банківських рахунках (за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державних цільових фондів, так само по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, податків пов`язаних з виплатою заробітної плати, до постановлення кінцевого рішення в кримінальному провадженні), що належать ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» в АТ «РВС БАНК» (МФО 339072). а саме: UA0527001.
Клопотання обґрунтовується тим, що представники ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» не були присутні в судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000131 від 20.04.2022 року, що унеможливило подання представниками підприємства своїх заперечень та зауважень щодо накладення зазначеного арешту. Зазначену ухвалу слідчого судді представник ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ» отримав лише 29.06.2022 року.
Заявник, будучи належним чином повідомлений про час, дату, місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, причини неявки до суду було визнано необґрунтованими.
Посадові особи Подільської окружної прокуратури м. Києва повідомлялися про час, день та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши матеріали клопотання, суд зазначає наступне.
Відповідно до КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.
Особі, що звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.
Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, а також нести відповідальність за зловживання правом.
У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.
Однак, заявник жодних дій щодо повідомлення суд про причини неявки не здійснив.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Вказані захисником причини відрядження адвоката адвокатського бюро «Сергія Пагера» для врегулювання робочих питань діяльності бюро, не можуть вважатися судом поважними.
Аналіз вказаних вище обставин неявки в судове засідання особи, яка подала клопотання, дає підстави суду стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду клопотання.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
За своїм змістом клопотання ОСОБА_3 є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2022, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Разом з тим, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки щодо незаконного накладення арешту на майно та надало б слідчому судді підстави на даний час вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.
Виходячи з вищенаведеного, оскільки, особа яка подала клопотання належним чином повідомлялася, однак в судове засідання не з`явилась, доводи викладені у клопотанні не підтримала, а також, зважаючи на те, що клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки щодо незаконного накладення арешту на майно відсутні, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. ст. 303 - 307, 309, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «НІТАР-СЕЙЛ», про зняття арешту з майна - залишити без задоволення;
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6