1 із 3 Справа № 303/5261/22
Провадження №1-кп/303/381/22
Номер рядка статистичного звіту 25
ВИРОК
Іменем України
15 серпня 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадженні стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого ФГ «Світ м`яса», одруженого, на утриманні троє дітей, раніше не судимого в порядку статі 89 КК України, громадянина України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за статтею 128 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
22 червня 2022 року, о 09 годині 00 хвилина, ОСОБА_3 , діючи з необережності, без умислу спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості суспільно- небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, керуючи велосипедом марки «Corso» помаранчевого кольору та рухаючись по тротуару біля будинку №3, по вулиці Одеська в місті Мукачеві, здійснив наїзд велосипедом на ОСОБА_5 , чим згідно висновку судово-медичної експертизи, спричинив останній тілесні ушкодження у виді медіального перелому шийки правої стегнової кістки, які виникли від дії твердих тупих предметів по ударному механізму спричинення, з послідуючим ударянням об такі, можливо при дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок зіткнення пішохода з рухаючимся велосипедистом і відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк понад 21 день, згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень».
Такі дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за статтею 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення правопорушення, відповідають дійсності. Саме ним, 22 червня 2022 року з необережності спричинено потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження середньої тяжкості. Наразі жалкує про вчинене, тому просить суворо не карати.
Також, суд враховує позицію потерпілої, яка не зверталася до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишила на розсуд суду.
Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при

2 із 3
обставинах, викладених в обвинувальному акті.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. У судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких спричинено потерпілій необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше не судимий відповідно до статті 89 КК України, на обліку в центрі зайнятості, лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням статей 75,76 КК України.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив призначити покарання не пов`язане з обмеження волі.

Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, з урахуванням статті 12 КК України.

3 із 3
У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, має на утримання трьох неповнолітніх дітей, на обліку в центрі зайнятості, лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання в межах санкції статті у виді обмеження волі.
Обмеження щодо призначення покарання обвинуваченому, визначені частиною 3 статті 60 КК України відсутні.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінальне правопорушення, за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з обмеженням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.
Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопоуршення, передбаченого статтею 128 КК України.
ОСОБА_3 призначити за статтею 128 КК України покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Речовий доказ: велосипед «Corso», переданий на зберігання в кімнату речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_6