Провадження № 1-кп/742/276/22
Єдиний унікальний № 742/1540/22
ВИРОК
іменем України
30 вересня 2022 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, республіка Вірменія, громадянина Вірменії, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_9 18 листопада 2021 року близько 16 год. керуючи автомобілем марки FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись проїзною частиною вул. Перемоги м. Прилуки в напрямку вул. Київська м. Прилуки, порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого навпроти буд. АДРЕСА_3 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину вул. Перемога та рухалась таким чином зліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням

ОСОБА_10 результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої малогомілкової кістки нижній третині, закритого перелому внутрішньої кісточки правої великогомілкової кісточки з ушкодженням міжкостної мембрани, які згідно висновку судово-медичної експертизи №22 від 28 лютого 2022 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий, що спричинив тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, давши показання суду по факту дорожньо-транспортної пригоди, щиро кається у скоєному, просить суд суворо його не карати та не позбавляти прав керування транспортними засобами. Заявлений цивільний позов визнав частково на суму 25 000 грн., при цьому просив врахувати що вже добровільно відшкодував завдані збитки в розмірі 23 000 грн.

Законний представник неповнолітньої потерпілої, представник та потерпіла, в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорювали. Потерпіла просила застосувати до обвинуваченого сувору міру покарання. Заявлений цивільний позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що розуміє, що те що трапилось це випадок. Але відбулося п`ять операцій, проте водій з ними жодного разу не спілкувався, зв`язувався із ними лише його син ОСОБА_11 . Спочатку вона думала, що люди хвилюються, а потім зрозуміла, що на початку в лікарні були лише тому, що потрібно було забрати автомобіль, зняти арешт. Дитина перенесла п`ять операцій, остання, як їй говорили найлегша. Але на цій найлегшій її ледве «відкачали» від наркозу. Тобто вона не приходила до свідомості після операції. У дитини пів року була депресія, вони вивозили її на автомобілі до будь-якого кафе, відчиняли двері, купували каву, тому що в дитини були такі думки, що все життя «тріснуло». Танці, пісні, все чим вона займалась, вся активна діяльність, завершилась. У неї були лише капельниці, таблетки, там не зростається, там не сходиться, там не має динаміки. Але добре, пережили, тепер вони залежать від погодних умов, ліків. В Чернігові повідомили, що все буде добре, але «..воно не на місці, але на протязі пів року, воно повинно стати на місце, давайте будемо спостерігати». На даний час вони намагаються виходити, намагаються вчитись, навіть приймати участь де-небудь, по фізичній можливості, те що дитина може. Просить зрозуміти її позицію як матері, оскільки на операції пішло не 20 000 і не 23 000 грн., пішло все що мала родина. Тепер дочці потрібна реабілітація і вона не знає де брати кошти.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 попросив вибачення у потерпілої та її законного представника.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При обранні міри покарання ОСОБА_9 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є за ч.1 ст.286 КК України нетяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, одруженого, не працюючого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна районна лікарня» від 05 липня 2022 року за №162, на обліку у лікаря-психіатра, не перебуває, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 05 липня 2022 року за №260, на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався, раніше не судимого, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі, в межах санкції статті, при цьому суд вважає, можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Крім того суд вважає, що застосування до ОСОБА_9 покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як засудженим, так й іншими особами.
За вказаних обставин, враховуючи порушення обвинуваченим правил дорожнього руху, обставини дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов до переконання про необхідність застосування до ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.1 ст.286 КК України.
Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також за своїм розміром здатним сприяти виправленню ОСОБА_9 та попередженню скоєння нових правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних правопорушень проти безпеки руху. Тому думка потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого та її представника щодо виду та розміру покарання сама по собі не є вирішальною, але враховується судом при призначенні покарання.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.
Зокрема, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 в якому просять стягнути в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4 70 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої їй ушкодженням здоров`я та на її користь в розмірі 10 000 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Вищевказані обставини свідчать про завдання кримінальним правопорушенням неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 моральної шкоди: внаслідок одержаних тілесних ушкоджень потерпіла перенесла як фізичний біль, так і психологічні страждання через погіршення стану здоров`я, порушення внаслідок травм звичного способу життя, вживала та вживає заходи щодо відновлення попереднього стану свого здоров`я. Тому суд, враховуючи вимоги розумності, справедливості та співмірності завданої моральної шкоди потерпілому вважає обґрунтованим заявлений розмір моральної шкоди у сумі 70 000 грн.
Відповідно п. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу враховано до складу процесуальних витрат.
Частина 2 ст. 120 КПК України відносить витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого до витрат на правову допомогу.
У разі ухвалення обвинувального вироку суд, згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
На обґрунтування вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу потерпілому, надано договір №17/08/22 про надання правничої допомоги від 17 серпня 2022 року із адвокатом ОСОБА_6 , протокол погодження договірної ціни за надання послуг від 17 серпня 2022 року та Акт виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги №17/08/22 від 17 серпня 2022 року, відповідно до яких витрати на правничу допомогу становлять 5000 грн.
Враховуючи, що стороною захисту не надано суду доказів та не висловлювалося заперечень щодо не співмірності судових витрат, тому з урахуванням обставин справи, на переконання суду витрати на правничу допомогу, які понесені потерпілою стороною є співмірними і підлягають стягненню з обвинуваченого.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118, 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.349, 370-371, 374, 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обовязки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України засудженого ОСОБА_7 зобов?язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 5 491 грн. 84 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах та як законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 70 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 5000 грн. в рахунок витрат понесених на правничу допомогою.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 листопада 2021 року на автомобіль марки FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та частково скасований ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 16 грудня 2021 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речовий доказ по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: автомобіль марки FORD FOCUS, реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити в законному володінні ОСОБА_7 .
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, потерпілій, законному представнику, прокурору.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА