Справа № 333/1139/18
Провадження № 1-кп/333/20/22
ВИРОК
Іменем України

30 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 29.05.1989 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.140 КК України (редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки майна;
2) 28.02.1994 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.140, ч.2 ст.196-1 КК України, із застосуванням вимог ст. 42 КК України (редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 15.10.1999 року за відбуттям строку покарання;
3) 02.04.2001 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.17 ч.3 ст.140, ч.3 ст.140 КК України із застосуванням вимог ст.42 КК України (редакції 1960 року) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, із застосуванням ст. 14 КК України - лікування від наркоманії. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2001 року вирок переглянутий: призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, виключено застосування ст. 14 КК України. Звільнений 19.07.2005 року умовно-достроково, невідбутий строк: 09 місяців 28 днів;
4) 27.06.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 12.04.2012 року за відбуттям строку покарання;
5) 11.12.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік;
6) 23.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;
7) 26.05.2016 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 03.11.2017 року за відбуттям строку покарання;
8) 12.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2020 року звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року скасовано та обвинуваченого направлено для відбування покарання,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи особою ранiше судимою за вчинення умисних, у т.ч. корисливих кримінальних правопорушень проти власностi, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за таких обставин.
20.02.2018 року, приблизно о 14 год. 10 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-10», розташованого по вул. Північнокільцевій, буд.10А у м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу з полиці магазину скоїв крадіжку товарів, а саме:
- два картриджі для гоління «Gillette Fusion», вартістю 463 грн. 99 коп. без ПДВ кожний, на суму 927 грн. 98 коп.;
- два картриджі для гоління «Gillette Power Fusion ProGlide», вартістю 527 грн. 99 коп. без ПДВ кожний, на суму 1055 грн. 98 коп.;
- чотири захисні бокси «T-CBLYCL», вартістю 114 грн.24 коп. без ПДВ кожний, на суму 456 грн. 96 коп., а всього майна на загальну суму 2 440 грн. 92 коп. без ПДВ.
Після цього, ОСОБА_5 зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «ОМЕГА» супермаркет «Варус-10» матеріальної шкоди на вказану суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним і кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Додатково пояснив, що зранку 20.02.2018 року, знаходячись у приміщенні супермаркету «Варус-10», розташованого по вул. Північнокільцевій у м. Запоріжжі, шляхом вільного доступу з полиці магазину скоїв крадіжку товарів, а саме чотирьох картриджів для гоління у захисних коробках. Після цього, він не заплатив за них та вийшов з магазину. У подальшому, викрадене майно використовував для особистих потреб. У скоєному щиросердно розкаюється. Суму збитків, спричинених магазину, відшкодував у повному обсязі на першому судовому засіданні представнику ТОВ «ОМЕГА».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відсутній цивільний позов, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, крім допиту обвинуваченого, дослідив матеріали, що його характеризують як особистість та що стосуються речових доказів.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не встановив.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини неодноразово засуджений за скоєння умисних корисливих злочинів; має постійне місце проживання та реєстрації; перебуває у цивільному шлюбі; має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка є особою з інвалідністю; працює, хоча неофіційно.
Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді арешту на максимальний строк, зазначений у санкції ч.2 ст.185 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 крадіжку товарів з супермаркету «Варус-10» скоїв 20.02.2018 року, тобто ще до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, тому вважаю за необхідне остаточне покарання останньому призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Так як ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2020 року звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначене вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року було скасовано, обвинувачений 12.04.2022 року був затриманий і фактично з цього дня відбуває покарання, вважаю за необхідне зарахувати цей строк у призначений судом строк покарання ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що постановою слідчого від 28.02.2018 року диск з відеозаписом з камер спостережень супермаркету «Варус-10» був визнаний речовим доказом.
Відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).
Отже, враховуючи, що на СD-диску міститься інформація, що стосується скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тому він є документом, який необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Цивільний позов не був заявлений, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року позбавленні волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 покарання повністю відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року, тобто з 12.04.2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речовий доказ: СD-диск з відеозаписом, що зберігається у матеріалах кримінального провадження (у прокурора) залишити у кримінальному провадженні.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1