Справа № 526/1331/22
Провадження № 1-кп/526/270/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000049 від 21.07.2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Середина-Буда Сумської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта неповна загальна середня, не одружений, ФОП « ОСОБА_4 », раніше не судимий,
за ч.1 ст.175 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в особі керівника ФОП ОСОБА_4 , 16.11.2020 був зареєстрований ГУ ДПС у Сумській області, як фізична особа-підприємець, а саме ФОП ОСОБА_4 (на даний час не припинена діяльність), здійснює свою діяльність згідно: код КВЕД 16.10 лісопильне та стругальне виробництво (основний вид); код КВЕД 46.13 діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; код КВЕД 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Відповідно до цивільно-правової угоди № 1 від 15.11.2021, укладеної між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останній був прийнятий на роботу на посаду налаштувальника стрічкової пилорами та заточника пил та на нього були покладені обов`язки виконувати послуги по налаштуванню стрічкової пилорами та послуги по заточці пил, терміном дії угоди з 15.11.2021 по 30.12.2021.
Відповідно до п. 3.2. вищевказаного договору обов`язком замовника тобто ФОП ОСОБА_4 є приймання від ОСОБА_5 послуг, що надаються за угодою та оплата наданих ОСОБА_6 послуг на умовах та в порядку визначеному угодою.
Відповідно до п. 4.1. договору (розмір і порядок оплати послуг) вартість винагороди становить 4 000 гривень за весь обсяг послуг за домовленості.
Відповідно до ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом.
Враховуючи, що ОСОБА_5 відноситься до вищевказаної категорії робітників, а отже вважається робітником-відрядником, тобто якому нараховується та виплачується заробітна плата за фактично виконаний обсяг робіт.
Отже, ФОП ОСОБА_4 , будучи роботодавцем, взяв на себе зобов`язання дотримуватись трудового законодавства перед ОСОБА_5 та діючи умисно, в порушення норм законодавства, що регламентують порядок, систему, форми та строки оплати праці, а саме:
- право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю закріплено статтею 43 Конституції України, якою передбачено: "Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну штату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом;
- ч.1 ст.97 Кодексу законів про працю України, у відповідності до якої оплата праці робітників здійснюється погодинною, договірною або іншими системами оплати; оплата може здійснюватися за результатами індивідуальних та колективних робіт;
- ч.4 ст.97 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган або фізична особа не має право в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, які погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
- ч.5 ст.97 КЗпП України передбачає, що «Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці»;
- ч. 3 ст. 15 Закону України "Про оплату праці" (в редакції від 21.10.2004 р.) передбачає, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці;
- ч.1 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.24 закону України «Про оплату праці», у відповідності до яких заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації або іншими уповноваженими на представництво трудовим колективом органом (а у випадку відсутності таких органів - представниками, обраними та уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує 16 календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата;
- ст.21 КЗпП, відповідно до якої власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган виступає з однієї сторони трудового договору, та як роботодавець, зобов`язаний забезпечити реалізацію трудових прав робітників, в тому числі права на своєчасне отримання в повному обсязі заробітної плати.
- ч.6 ст.24 закону України «Про оплату праці», яка передбачає, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати робітникам не можуть бути поставлені в залежність від проведення інших платежів та їх черговості;
- ст. 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.
- ст. 22 Закону України «Про оплату праці» визначено, що суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
- проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Таким чином, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності (ФОП ОСОБА_4 ) з 15 листопада 2021 року по 30 грудня 2021 року, умисно порушуючи вищезазначені статті Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про оплату праці», при наявності коштів на розрахунковому рахунку, відповідно до руху коштів, та маючи можливість здійснити виплату заробітної плати за період трудових відносин з ОСОБА_5 , безпідставно фактично не виплатив грошові кошти останньому.
Отже ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість здійснити виплату заробітної плати ОСОБА_5 в повному обсязі, безпідставно та умисно не виплатив заробітну плату загальною сумою 4000 грн.
Вищезазначені кошти, які повинні були надходити ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 як ФОП ОСОБА_4 безпідставно, всупереч виконання зобов`язань щодо оплати праці, спрямував для вирішення власних потреб.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.175 КК України, тобто безпідставно не виплатив заробітну плату більш як за один місяць, вчинену умисно громадянином суб`єктом підприємницької діяльності.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, подав до суду клопотання, в якому просив закрити кримінальне провадження в зв`язку з дійовим каяттям та відшкодуванням завданих збитків потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду, що заборгованість по заробітній платі йому сплачена, тому жодних претензій до обвинуваченого не має, проти закриття провадження не заперечує.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 175 КК України, який є проступком.
Абзацом 3 пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» визначено, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.
Дослідивши надані стороною обвинувачення докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, збитки, завдані його діями у вигляді несплаченої заробітної плати відшкодовані. ОСОБА_4 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи наведені обставини, які свідчать про наявність матеріально-правових підстав, передбачених ст.45 КК України та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, враховуючи, що за наявності сукупності вказаних обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Керуючись ст. 44, 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369 КПК України, суд
у х в а л и в:

- звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ст.175 ч.1 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.
Кримінальну справу відносно ОСОБА_4 за ст. 175 ч.1 КК України закрити.
Речові докази:
- оригінал цивільно-правової угоди № 1 від 15.11.2021 укладеної між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , копію витягу з Реєстру платників податків № 18 від 06.04.2021 на 1 арк., податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на 2 арк. повернути ОСОБА_4
- скрін-шот з мобільного додатку «Приват24» щодо руху грошових коштів ФОП « ОСОБА_4 » за період з 15.11.2021 по 30.01.2022 залишити в матеріалах справи.
На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду протягом 15 діб через Гадяцький районний суд.

Повний текст ухвали проголошено 11 серпня 2022 року о 16 год.

Головуюча: ОСОБА_1