Справа № 450/5153/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/179/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 січня 2022 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 ,-
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 січня 2022 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000272 від 18.11.2021 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурорам Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , яка його затверджувала, та ОСОБА_8 , для усунення виявлених судом недоліків і оформлення такого у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Відповідно до ухвали, 30.11.2021 р. в порядку ст.ст.283, 291 КПК України від прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 поступив в суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000272 від 18.11.2021 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування не застосовано захід забезпечення кримінального провадження.
В мотивувальній частині даної ухвали судом, зокрема, зазначено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурорам для усунення виявлених судом недоліків і оформлення такого у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства України. При цьому вказано, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема: "Досудовим розслідуванням встановлено…… в розмірі 639,12 грн.", а всього три абзаци. У правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка на думку прокурора вказана останнім абзацом першого аркушу обвинувального акту, відсутні кваліфікуючі ознаки ч.2 ст.185 КК України. Крім цього, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, оскільки як встановлено зі слів прокурора у такому викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація.
На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що усі дані, про які вказується у мотивувальній частині ухвали суду, як такі, які є складовою обвинувачення, зазначені у обвинувальному акті, який повернуто прокурору.
Вказує, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 зазначено про час, місце, спосіб кримінального правопорушення («31.10.2021 близько 15.15 год, перебуваючи у приміщенні торгового залу (магазину) АЗС ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ», що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вулиця Сковороди, 22 ..., шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав, взявши із полиці в торговому залі ..., після чого покинув місце вчинення злочину із викраденим майном»), форму вини, мотив і мету його вчинення («умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення»),обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення(«усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання»).
На думку апелянта, твердження суду про відсутність у обвинувальному акті формулювання обвинувачення є безпідставними.
Зазначає, що судом констатовано, що в обвинувальному акті відсутні кваліфікуючі ознаки ч. 2 ст. 185 КК України, що не відповідає дійсності. В першому абзаці аркуша № 2 обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_7 повторно скоїв злочин проти власності. Про цю ж кваліфікуючу ознаку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зазначено і у абзаці № 2 цього ж аркуша («... шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав...»).
Наголошує, що як убачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться у ч.2 ст.291 КПК України,тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, а висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта в частині викладених обставин та формулювання обвинувачення вимогам ст..91 КПК України є безпідставними, передчасними і такими, що порушують передбачений ст.26 КПК України принцип диспозитивності згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Звертає увагу, що зазначаючи в ухвалі обставини кримінального правопорушення, а саме «Досудовим розслідуванням встановлено ....в розмірі 639,12гривень»...,суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст.314 КПК України, суд не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій.
Підкреслює, що суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення особою кримінального правопорушення, тим самим проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення. Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин вчинення злочину, тощо.
Стверджує, що при складанні та затвердженні обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вбачається, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Окрім цього, при отриманні копії обвинувального акта, складеного слідчим та затвердженого прокурором, а також у підготовчому засіданні ані обвинувачений ОСОБА_7 , ані його захисник не заявляли про порушення права на захист обвинуваченого із зазначених вище питань, зокрема, про незрозумілість та неконкретизованість висунутого обвинувачення.
Таким чином, виклад формулювання у спосіб, який обраний прокурором обвинувального акту жодним шляхом не порушує прав та законних інтересів ОСОБА_7 та пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле. Будь-яких скарг з даного приводу не надходило.
Окремо зазначає, що при розгляді обвинувального акту щодо ОСОБА_7 судом грубо порушено вимоги КПК України щодо строків призначення підготовчого засідання.
Так, ч. 1 ст. 314 КПК України передбачено, що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Водночас, попри надходження обвинувального акту щодо ОСОБА_7 до місцевого суду 30.11.2021, ухвалою від 01.12.2021 підготовче судове засідання у кримінальному провадженні призначене на 17.12.2021.
В судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином, захисник ОСОБА_9 подав заяву в якій вказав, що підтримує подану прокурором апеляційну скаргу та просить таку задовольнити, при цьому зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 призваний на військову службу. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників, які не з`явились.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до змісту ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій обвинуваченого, визначаються межі судового розгляду.
Вказаною нормою встановлено процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні та ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 в ухвалі суду першої інстанції, зокрема, вказано, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурорам для усунення виявлених судом недоліків і оформлення такого у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства України. При цьому вказано, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зокрема: "Досудовим розслідуванням встановлено…… в розмірі 639,12 грн.", а всього три абзаци. У правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка на думку прокурора вказана останнім абзацом першого аркушу обвинувального акту, відсутні кваліфікуючі ознаки ч.2 ст.185 КК України. Крім цього, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, оскільки як встановлено зі слів прокурора у такому викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація.
Як вбачається з матеріалів справи, у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000272 від 18.11.2021 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимий за вчинення злочину проти власності, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно скоїв новий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_7 , 31.10.2021 близько 15:15 год., перебуваючи у приміщенні торгового залу (магазину) АЗС ТзОВ «ОККО- ДРАЙВ», що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вулиця Сковороди, 22, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, діючи протиправно, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав взявши із полиці в торговому залі лікер «Jack Daniels Ten Honey», 0.7 л. вартістю 448,08 грн, цукерки «Рафаело Пітата», вартістю 128,63 грн та шоколадку молочну з печивом «Оrео», вартістю 62,41 грн, а всього товару належного АЗС ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ» вартістю 639,12 гривень, після чого покинув місце вчинення злочину із викраденим майном.

Своїми незаконними діями ОСОБА_7 , спричинив матеріальної шкоди ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ» в розмірі 639,12 грн.

В обвинувальному акті зазначено про час, місце, спосіб кримінального правопорушення, «31.10.2021 близько 15.15 год., перебуваючи у приміщенні торгового залу (магазину) АЗС ТзОВ «ОККО-ДРАЙВ», що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Сокільники, вулиця Сковороди, 22 ..., шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав, взявши із полиці в торговому залі ..., після чого покинув місце вчинення злочину із викраденим майном»), форму вини, мотив і мету його вчинення («умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення»), обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення(«усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання»).
Відтак, твердження суду про відсутність у обвинувальному акті формулювання обвинувачення є безпідставними.
Крім цього, судом першої інстанції констатовано, що в обвинувальному акті відсутні кваліфікуючі ознаки ч. 2 ст. 185 КК України, що не відповідає дійсності. Так, в першому абзаці аркуша № 2 обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_7 повторно скоїв злочин проти власності. Про цю ж кваліфікуючу ознаку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зазначено і у абзаці № 2 цього ж аркуша («... шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав...»).
Відтак, при складанні та затвердженні обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
З огляду на вищенаведене, вказані в оскаржуваній ухвалі суду порушення вимог ст.291 КПК України колегія суддів апеляційного суду не вважає істотними, які б перешкодили суду першої інстанції виконати вимоги ст.ст.315, 316 КПК України та провести підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.
За таких обставин колегія суддів не може погодитися з наведеними в ухвалі суду першої інстанції висновками про те, що органом досудового розслідування порушено вимоги ст.291 КПК України при складанні обвинувального акта, які б унеможливлювали провести підготовче судове засідання в суді першої інстанції на підставі обвинувального акта.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставність повернення обвинувального акта є слушними та підлягають до задоволення, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.409 КПК України необхідно оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000272 від 18.11.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, скерувати до Пустомитівського районного суду Львівської області та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 січня 2022 року, якою матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000272 від 18.11.2021 р., відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, повернуто прокурорам Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , яка його затверджувала, та ОСОБА_8 , для усунення виявлених судом недоліків і оформлення такого у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4