Справа № 761/5245/22
Провадження № 1-кп/761/2284/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005114 від 31.12.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року відносно обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 червня 2022 року включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожного під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому оголосила письмові клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виді тримання під вартою обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора. При цьому, стверджував, що ОСОБА_2 не має наміру впливати на свідків. Звертав увагу, що обвинувачений вже півроку перебуває під вартою, що, на думку захисника, свідчить про те, що ризики заявлені прокурором втратили свою актуальність. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного акту стосовно ОСОБА_3 заперечував, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 тривалий час утримується під вартою. Вказував, що у обвинуваченого є місце в Київській області де він може постійно проживати. Вказував, що ризики заявлені прокурором спростовані. На підтвердження своїх доводів надав письмові заперечення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 підтримала захисника ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав своїх захисників.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Проаналізувавши доводи, наведені сторонами у судовому засіданні, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення є таким, що відноситься до тяжких злочинів, міри покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років майна, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості, та усвідомлення ними цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у цьому кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому вони обвинувачуються.

Враховуючи особу кожного обвинуваченого окремо, фактичні обставини за яких обвинуваченим інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міру покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у скоєнні цих кримінальних правопорушень суд приходить до висновку про високий ступінь ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, щодо кожного із обвинувачених окремо.

Висунення ОСОБА_2 обвинувачення у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, фактичні обставини за яких йому інкримінується вчинення цього правопорушення та наслідки його вчинення, міра покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєнні цих кримінальних правопорушень, у сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше неодноразово судимий, не має зареєстрованого місця проживання, офіційно не працює, відсутність у суду даних про сталі соціальні зв`язки останнього, свідчить про високий ступінь ймовірності втечі обвинуваченого ОСОБА_2 у разі застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому судом у контексті вирішення питання, щодо наявності ризику вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, враховується, що ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, а злочин в якому обвинувачується ОСОБА_2 вчинено через два тижні після звільнення останнього з місць позбавлення волі.

А тому, на даний час, суд не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_2 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом також враховується вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_2 , відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_2 в умовах тримання під вартою відсутні.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, і такі обставини судом оцінюються в контексті наявності ризику щодо повторного вчинення ним протиправних дій за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а й отже не володіє стабільним джерелом прибутку, зареєстрований у м. Маріуполь, який є тимчасово окупованою територію, та немає постійного місця проживання, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, і згадані обставини свідчать про необхідність продовження до ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку тримання під вартою судом також враховується вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_3 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачений ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожного, до 13 серпня 2022 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , кожного, задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13 серпня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,
,
МФО: 820172,
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,
р/р: № UA1012089,
призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року по справі № 761/5245/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 13 серпня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,
,
МФО: 820172,
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,
р/р: № UA1012089,
призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2022 року по справі № 761/5245/22.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України на зберігання до відповідного органу державної влади.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченими та їх захисниками до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголосити 20 червня 2022 року о 13 год. 50 хв.

Суддя: ОСОБА_1