УХВАЛА

21 вересня 2022 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна впорядку ст. 174 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 було накладено арешт на належне моїй довірительці, ОСОБА_3 , майно, а саме легковий хетчбек «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, VINWP0ZZZ97ZCL052457 (копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ додається) шляхом встановлення заборони власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти інші дії із вищевказаним автомобілем до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Автомобіль марки «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, НОМЕР_2 використовується ОСОБА_3 у повсякденній діяльності.
Вона є заявницею, а не підозрюваноюу даному кримінальному провадженні, тому підстав вважати, що вона, як власник даного авто, чи інші особи будуть намагатися якимось чином приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити чи відчужити зазначений автомобіль, чи іншим чином перешкоджати швидкому та об`єктивному проведенню досудового розслідування, не має.
За наведених обставин, враховуючи, що арешт на автомобіль марки «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, НОМЕР_2 , накладений необґрунтовано, вважаю що скасування даного арешту та повернення автомобіля законному власнику, не зашкодить кримінальному провадженню.
Таким чином, подальше продовження дії арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 на автомобіль «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, VINWP0ZZZ97ZCL052457, суперечить завданням кримінального провадження, визначеним ст.2 КПК України, загальним принципам кримінального процесуального закону, зокрема таких як законність і недоторканість права власності, а також завданням застосування арешту майна, порушує конституційне право на власність моєї довірительки.
Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області було накладено арешт на належне моїй довірительці, ОСОБА_3 , майно, а саме легковий хетчбек «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, VINWP0ZZZ97ZCL052457 (копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ додається) шляхом встановлення заборони власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти інші дії із вищевказаним автомобілем до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що автомобіль марки «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, НОМЕР_2 використовується ОСОБА_3 у повсякденній діяльності.
ОСОБА_3 є заявницею, а не підозрюваною у даному кримінальному провадженні, тому підстав вважати, що вона, як власник даного авто, чи інші особи будуть намагатися якимось чином приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити чи відчужити зазначений автомобіль, чи іншим чином перешкоджати швидкому та об`єктивному проведенню досудового розслідування, не має.
Згідно пункту 2 Правил дорожнього руху встановлено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Зокрема, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Постановою верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 9 квітня 2020 року у справі №676/2199/19 чітко визначено позицію про застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо третіх осіб.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.
Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та йогозахистузакріплено й у вітчизняномузаконодавстві.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є не порушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
Вирішуючи питання про долю речовихдоказів, слідзвернутиуваги на вимоги ч. 5 ст. 96-2 КК України, якимипередбачено, щоспеціальнаконфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у ційстатті, якізгідноіз законом підлягаютьповерненнювласнику (законному володільцю).
Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності невстановлена судом.
Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
За змістом частини першої статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери.
Втручання держави в право на мирне володіння своїм майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь іншої особи загалом є предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція), що ратифікований Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року.
Відповідно до ст. 2, 28 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна впорядку ст. 174 КПК України задоволити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28.07.2022 року на автомобіль «Porshe» моделі Panamera, д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, синього кольору, VINWP0ZZZ97ZCL052457.
Передати адвокату ОСОБА_4 ,як представнику ОСОБА_3 , вказаний автомобіль, безоплатно.
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_1
Ухвала набрала законної сили ______________ року.
"Виготовлено з автоматизованої системи документообігу"
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

______________ року