КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/6996/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження№11-сс/824/2702/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рахів, Закарпатської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без місця реєстрації та тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 листопада 2010 року Апеляційним судом міста Києва за ч. 4 ст. 187, п. 6ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 13 років, звільнений 07.03.2017 року по відбуттю строку покарання; 19 травня 2017 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Ухвала слідчого судді діє 60 днів, тобто з 24.06.2022 р. до 22.08.2022 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ "Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого повністю. А у разі, якщо суд прийде до висновку про неможливість скасування ухвали - змінити ухвалу в частині визначення застави та визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що зазначена ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків зроблених слідчим суддею фактичним обставинам.
Апелянт вказує на те, що слідчим суддею зроблені безпідставні висновки, які не відповідають фактичним обставинам про існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, в той час як матеріали, які були додані до клопотання слідчого не містили жодного доказу про існування хоча б одного з ризиків. Прокурором, в судовому засіданні, також ризики були тільки перераховані, доказів про їх існування не надано. На думку сторони захисту ризики не існують.
Також апелянт зазначає, що слідчим суддею зроблені висновки, які не відповідають фактичним обставинам про необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу, та про неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу такого як домашній арешт чи особисте зобов`язання.
Сторона захисту звертала увагу слідчого судді на те, що існують певні обставини які будуть слугувати стримуючим фактором від вчинення будь яких ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зазначали та стверджували, що менш суворий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 як на досудовому розслідуванні так і в суді.
Підозрюваний ОСОБА_7 безпосередньо в судовому засіданні зазначав, що його цивільна дружини є вагітною, а тому потребує його догляду, допомоги та підтримки. Крім того він має постійне місце мешкання в м. Києві, при затриманні опору не чинив, зникнути з місця затримання не намагався, від органів досудового розслідування не переховувався та наміру переховуватись не виказував і не виказує. Також, як на досудовому розслідуванні слідчому, так і під час судового засідання слідчому судді надав покази в яких визнав себе винуватим повністю.
Крім того апелянт зазначає, що слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначено ОСОБА_7 заставу, що на думку сторони захисту є також висновком суду який не відповідає фактичним обставинам. Апелянт вважаємо, що застава, у разі її визначення та внесення в майбутньому буде ще одним додатковим фактором який утримає ОСОБА_7 від вчинення будь якого з ризиків зазначених у ст. 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що упровадженні Святошинського управління ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування № 0001401, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КПК України.
25.06.2022 року в зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив напад, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.06.2022, приблизно о 05 год. 40 хв., в умовах воєнного стану, знаходячись по АДРЕСА_2 , з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив напад на ОСОБА_10 , з метою заволодіння майном останньої та заволодів ним, завдавши потерпілій майнову шкоду на суму 5000 гривень.
Так, ОСОБА_7 , 15.06.2022, приблизно о 05 год. 40 хв., знаходячись по АДРЕСА_2 , помітив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка направлялася до місця роботи, а саме до гіпермаркету «Ашан», що розташований по вул. С. Сосніних, в м. Києві. В цей час ОСОБА_7 , не маючи постійного місця роботи і інших джерел доходів, з метою покращення свого матеріального становища вирішив незаконно заволодіти майном ОСОБА_11 , шляхом вчинення на неї нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я останньої, а саме наявного при собі заздалегідь заготовленого ножа.
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою, ОСОБА_7 , підбіг до ОСОБА_11 і з метою подолання можливого опору потерпілої, дістав з кишені наявний при ньому ніж та утримуючи його в руці, направив своєю правою рукою лезо ножа в область шиї ОСОБА_11 .
В подальшому ОСОБА_7 , погрожуючи ножем, наказав ОСОБА_11 , віддати йому наявне при ній майно, а саме жіночий рюкзак, червоного кольору, з особистими речами в середині. В свою чергу, ОСОБА_11 , усвідомивши можливість застосування ОСОБА_7 насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, переконувала його не забирати особисті речі, які належать їй, а останній продовжуючи погрожувати лезом ножа, зірвав з плеча ОСОБА_11 жіночий рюкзак, червоного кольору, в середині якого знаходилися її особисті речі, а саме: мобільний телефон марки «SamsungGalaxy A 7», синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта, мобільного оператора Лайф, з номером- НОМЕР_3 , загальною вартістю 5000 гривень;
Заволодівши в такий спосіб чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив напад на ОСОБА_11 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

27.06.2022 року слідчий слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та утримувати її в Київському слідчому ізоляторі Державної пенітенціарної служби України, терміном на 60 (шістдесят) днів.
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 187 КК України, що підтверджується доказами долученими до клопотання а саме: протоколом затримання особи, яка підозрюється у вчинення злочину, згідно якого у ОСОБА_7 було виявлено та в подальшому вилучено предмет схожий на ніж; показаннями свідків, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які розповіли про обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої

ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілої

ОСОБА_11 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Також слідчий у клопотанні послався на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 : може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків.
За твердженням сторони обвинувачення, обрання щодо ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним заходом для досягнення дієвості кримінального провадження та запобігання існуючим ризикам, з посиланням на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не здатні запобігти зазначеним ризикам.
27.06.2022 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.08.2022 року включно.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій ч. 4 ст. 187 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
При цьому всупереч доводам апелянта щодо недотримання слідчим суддею вимог ст. 183 КПК України, слід зазначити наступне. Як вбачаться зі змісту оскаржуваної ухвали слідчий суддя вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував дані про особу ОСОБА_7 , який не має визначеного та постійного місця проживання, не працює та не має постійного джерела заробітку, що свідчить про необхідність застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти зазначеним ризикам
Зазначене вказує на необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної його процесуальної поведінки.
При цьому, колегія суддів враховує посилання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_7 безпосередньо в судовому засіданні зазначав, що його цивільна дружини є вагітною, а тому потребує його догляду, допомоги та підтримки, він має постійне місце мешкання в м. Києві, при затриманні опору не чинив, зникнути з місця затримання не намагався, від органів досудового розслідування не переховувався та наміру переховуватись не виказував і не виказує. Також, як на досудовому розслідуванні слідчому, так і під час судового засідання слідчому судді надав покази в яких визнав себе винуватим повністю, однак такі відомості, не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з урахуванням обставин кримінального провадження, а також, що на підтвердження зазначеного доказів не надано.
Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя всупереч твердженням апелянта вірно не визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, при цьому врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює та не має законних джерел для задоволення своїх соціально-побутових потреб та внесення застави.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу, в їх сукупності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Таке обмеження права ОСОБА_7 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 червня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4