Справа № 199/9556/21
Провадження (1-кп/199/111/22)
ВИРОК
іменем України

10.08.2022 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001363 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого дитячим лікарем-офтальмологом у «КМДКЛ №6» ДМР, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 24.05.2019 по січень 2020 року, точний час та місце не встановлено, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї, в час відведений йому для виховання їх спільного малолітнього сина ОСОБА_8 , за місцем мешкання ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_3 , а саме розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, що призводять до порушення нормального фізичного, психологічного та соціального розвитку останнього, а також здатних викликати фізичне та моральне розбещення малолітнього сина ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_7 , в періоди часу з 11.01.2020 по 12.01.2020, з 25.01.2020 по 26.01.2020, з 08.02.2020 по 09.02.2020, з 22.02.2020 по 23.02.2020, з 07.03.2020 по 08.03.2020, який визначений для виховання ним малолітнього сина ОСОБА_8 , в вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення своїх сексуальних потреб, шляхом фізичного розбещення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді шкоди нормальному фізіологічному, психічному та соціальному становленню малолітнього сина ОСОБА_8 , формуванню антиморальних поглядів в останнього та, свідомо допускаючи їх настання, скориставшись безпорадним станом останнього, обумовленого його малолітством, знімав з себе весь одяг, окрім футболки, тим самим оголював свої статеві органи, підходив до малолітнього сина ОСОБА_9 та починав вимагати від останнього торкнутися статевого члена ОСОБА_7 , але останній відмовлявся та почав втікати, після чого ОСОБА_7 бігав за малолітнім ОСОБА_8 по квартирі і кричав, щоб останній подивився на його статевий член, чим задовольняв свої статеві потреби. Також, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в той же період часу, в вечірній час доби, точний час не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , підходив до останнього та виліпляв з пластиліну статевий член, жіночі груди, сідниці, малював їх на аркуші паперу та пояснював ОСОБА_8 , що це статевий член, груди, сідниці і передавав їх малолітньому ОСОБА_8 , також, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в той же період часу, в вечірній час доби, точний час не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , демонстрував на своєму мобільному телефоні фотографії оголених жінок, вмикав нецензурні пісні, тим самим задовольняв свої сексуальні потреби. Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в той же період часу, в вечірній час доби, точний час не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_8 , не одягаючи на себе одяг, підходив до останнього та перебуваючи в безпосередній близькості до потерпілого, своїми геніталіями торкався геніталій ОСОБА_8 , виконуючи рухи тазом вперед-назад, тим самим задовольняв свої сексуальні потреби. Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в той же період часу, в вечірній час доби, точний час не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , заходив до кімнати ОСОБА_8 , який був одягнений лише у футболку та лежав на ліжку, лягав поряд із останнім і починав торкатися своїми геніталіями сідниць ОСОБА_8 , хоча останній намагався закритись ковдрою, оскільки з урахуванням рівня психічного розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і психічного стану, міг правильно сприймати лише зовнішній фактичний бік, вчинюваних з ним протиправних сексуальних дій і не міг чинити опору. Згідно з висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 3 від 12.01.2021 ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період вчинення стосовно нього правопорушення не страждав і в теперішній час не страждає. Рівень психічного розвитку іспитованого відповідає нормам його вікового періоду (молодший шкільний вік). З урахуванням рівня психічного розвитку іспитованого, його індивідуально-психологічних особливостей і психічного стану він міг правильно сприймати тільки зовнішній, практичний біг вчинених з ним протиправних сексуальних дій і про цей зовнішній бік протиправних дій може давати показання. У іспитованого немає підвищеної навіюваності і підвищеної схильності до фантазування. Емоційний стан іспитованого в досліджуваних ситуаціях характеризувався соромом, тривогою, страхом. З урахуванням рівня психічного розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і психічного стану іспитований не розумів характеру та значення вчинюваних з ним протиправних дій і не міг чинити опору. Таким чином, ОСОБА_7 в період часу з 11.01.2020 по 08.03.2020, будучи членом сім`ї малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - батьком, здійснював фізичне та інтелектуальне розбещення останнього.

Обвинувачений ОСОБА_7 провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України не визнав, пояснив, що він з рідним сином нічого такого що йому інкримінують не робив, їх непорозуміння в родині почались з того, що його теща була не задоволена вибором доньки, оскільки він лікар і у нього є фіксована заробітна плата і інші погляди на цінності життя і виховання дитини, теща довила свою доньку, ОСОБА_5 , що вони повинні були розлучитись, але після розлучення вони таємно зустрічались були вихідні дні які вони проводили разом, про що узнала теща, дитину інформувала та навчали казати неправду сина саме ОСОБА_5 та теща, 08.06 на природі у нього з ОСОБА_5 виник конфлікт після чого вона втекла в сльозах, а після того слідчий мені повідомив про підозру, інша справа відкрита відносно нього нібито за те, що він хотів відрізати пальці сину, ці обставити не підтвердились, він звернувся в соціальну службу щоб відновити стосунки з сином, після цього йому повідомили про відкриття кримінального провадження, поліграф не проходили ні він ні ОСОБА_5 , теща йому погрожувала, що позбавить його прав батьківських, він слідчому вказував на дати та час де син був з його батьками, вони приїздили від його батьків додому та разом із сином розглядали подарунки, дивись мультфільми, вечеряли і лягали спати, він з пластиліну не ліпив нічого що йому інкримінують, а ліпив син колесо з пластиліну ліпив, машину, моторний човен, син боявся сам лягати спати, то він з ним лягав разом коли засинав син, то він переходив в іншу кімнату, дитина була якась зажати, на його думку син схильний до фантазування; вважає свою вину недоведеною і просив виправдати його.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 за ч.2 ст.156 КК України, незважаючи на невизнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями законного представника потерпілого, ОСОБА_5 , яка пояснила, що, раніше мешкала з ОСОБА_7 та перебувала з ним у шлюбі, шлюб було розірвано, та період який вказаний в обвинувальному акті міг бути, по адресі це відбувалось АДРЕСА_1 , спочатку ОСОБА_7 знімав квартиру, а потім на ОСОБА_10 у своїй, очевидцем подій про якій їй розповідав син вона не була, їй стало відомо тільки зі слів дитини, ОСОБА_8 , що на 100 відсотків вона вважаю правдивим, всі ці проявлення з боку обвинуваченого були із нею коли вона мешкала разом з обвинуваченим, тоді до дитини подібного не було, дитина почала розповідати події сама, все це є в експертизах з психологом в зеленій кімнаті, вона з ОСОБА_8 тоді сиділи в залі і він запита чи може він їй щось розповісти, та почав казати, що тато з пластиліну ліпив статеві органи чоловічі та жіночі, називав слова з пісні нецензурною лайко, які вона перевіряла в інтернетові, кількість ОСОБА_8 не розповідав, але повідомляв про події, коли вони були самі з татом, з 06.06 на 07.06. попросив прийти до нього там була дитина, ОСОБА_7 був оголений тримав в руках ніж і тримав руки ОСОБА_8 і говорив, що він відріже пальці, коли вона була з в квартирі з ОСОБА_7 , тоді колишній чоловік показував оголені органи і приставав до неї, розпусні дії могли бути, але ОСОБА_8 їй не розповідав, бо йому 9 років, йому більше подобається гратися, а за оголених жінок розповідав що показує ОСОБА_7 , дитина відмовлялася бачитись з татом з січня 2020 року,після повернення від батька емоційний стан ОСОБА_8 був зажатий, він лежав на дивані і плакав, це було постійно в ті дні, коли ОСОБА_7 його брав, ОСОБА_8 дуже переживав тремтіли руки, тримав в руках пластилін, після повернення говорив гарно що він вдома, погрози були зі сторони ОСОБА_7 після подання заяви в поліції, це відбувалось у всі дні, коли батько брав ОСОБА_8 , малювали статеві органи чоловіка, жінки, ОСОБА_7 був одягнений тільки в синю футболку і все, поліграф вона не проходила, але якщо потрібно, то вона пройде, протягом 3 місяців було декілька психологів, дитина категорично проти спілкування з батьком, півроку боялась ходити до школи тому, що потрібно було проходити через дім де мешкає ОСОБА_7 , слово тато навіть не згадує, син не добровільно ходив до батька, їй потрібно було вмовляти ОСОБА_8 3-4 дні, син до фантазування не здатний, ОСОБА_8 не повідомляв причину чому не хоче відвідувати батька. Оцінювали психічний стан ОСОБА_8 психологи (експертиза), зелена кімната, були присутні на допиті експерти, та викладач із школи, ОСОБА_11 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона знає малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , він навчається у школі де вона працює, може охарактеризувати його як активну дитину, веселий, добрий, вважає він не схильний до фантазування, вона була присутня при допиті малолітнього ОСОБА_8 один раз, він розповідав що його батько, ОСОБА_7 при ньому показував непристойні фотографії, ходив оголений, ОСОБА_8 , при розмові на тему батька починав замикатися і не хотів про це говорити;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила що вони спілкуються з потерпілою ОСОБА_5 , перебувають у товариських відносинах, яка їй розповідала що її чоловік, ОСОБА_7 підіймав на неї руку, повідомила їй про насилля у родині, та з її слів дізналась що обвинувачений малював із ОСОБА_8 жіночі сідниці та статеві органи чоловіка, ОСОБА_8 їй розповідав що хоче змінити своє прізвище, зі слів ОСОБА_13 також знає що обвинувачений ОСОБА_7 ходив оголений при ОСОБА_8 та його статевий орган підіймався. Вказує що ОСОБА_8 не схильний фантазувати;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що у вересні 2020 року ОСОБА_5 звернулась до центру стосовно соціально-психологічного стану ОСОБА_8 , та вони провели з останнім інтерв`ю, під час якого було встановлено, що ОСОБА_8 не схильний до фантазування, вони помітили дії батька стосовно розбещення останнього, просили ОСОБА_8 намалювати що він малював разом із батьком, останній розповідав що його батько виходив із ванної кімнати оголений, казав на чоловічий статевий орган «бичий хвіст», спав із дитиною постійно без білизни, а тільки в синій футболці;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що ОСОБА_16 потрапила до центру на діагностику психологічно стану домашнього насильства, в липні 2020 року, було встановлено, що до ОСОБА_17 і її дитини, ОСОБА_8 були дії домашнього насильства, вона піддавалась психологічному тиску колишнього чоловіка, ОСОБА_8 говорив що він боїться тата, хоче його забути, казав що одного разу його тато взяв ніж і хотів йому відрізати пальці, завжди був п`яний, рідко буває тверезим, казав що він із ним зустрічався, щоб його тато не убивав маму, у вересні ОСОБА_16 звернулась до психолога за нашими рекомендаціям, коли з дитиною попрацювала психолог дитина почала розказувати, що його тато показував сідниці, груди, голий виходив з ванної кімнати, що він бачив коли його статевий орган "бичий хвіст" був маленький, а потім збільшувався, цілував його в губи і називав його особою нетрадиційної орієнтації, спав із ним тільки у футболці, вказував що він із батьком ліпив із пластиліну, він ліпив кораблики та машини, а тато груди та чоловічі статеві органи;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що ОСОБА_8 доводиться йому онуком, та десь два роки тому він перший раз почув що ОСОБА_8 почав називати обвинуваченого не тато, а "він", дитина зараз знаходиться у поганому стані, він боїться виходити на вулицю, коли ОСОБА_8 чув ім`я « ОСОБА_19 », він ховався та плакав, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 багато раз розходились, а 2-3 роки тому вони розійшлись назавжди, а останній півтора роки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 мешкають у мене, бо бояться ОСОБА_7 , вони вперше прибігли до мене у сльозах, десь з березня 2020 року він звернув увагу, що ОСОБА_20 коли прийшов до мене, він поцілував мені руку і просив не віддавати його "їм" і постійно задавав ці питання, дитина ховалась за дверима,постійно на протязі місяця, десь до середині осені ОСОБА_20 виходив тільки у авто та із нього, він боявся ходити по вулиці, а досі він не виходить сам на вулиці, ОСОБА_20 сказав бо боїться що "він" його схопить, раз в тиждень, по вихідним ОСОБА_7 забирав ОСОБА_21 додому, на вул. Шолохова, йому відомо про розпусні дії відносно ОСОБА_21 , у ОСОБА_8 було обов`язкова консультація психологів, потім психолог повідомила про факт розпусних дій відносно ОСОБА_21 , йому сказали що ОСОБА_7 терся голий об ОСОБА_21 , ОСОБА_16 вела щоденник, там було більше ста сторінок про вчинення дій відносно них, фізичного насилля та погрожував їм фізичною розправою, він бачив синці у ОСОБА_22 , вона приходила додому із синцями, ОСОБА_8 йому не розповідав нічого відносно дій ОСОБА_7 ,один раз ОСОБА_23 сказала що ОСОБА_20 із татом ліпили чоловічий поло-вий орган, навіщо вона не знає. Вважає що подібне можливо було очікувати від ОСОБА_24 , він неординарна людина та жорстока, ОСОБА_20 не схильний до фантазування;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка пояснила, що ОСОБА_8 доводиться їй онуком, в червні 2020, коли прибігла ОСОБА_16 із ОСОБА_26 до нас, вона важила 40 кг., ОСОБА_20 просив його не віддавати нікому, коли телефонували у двері, ОСОБА_20 ховався, він боявся виходити на вулицю, він виходив в приватному секторі лише на подвір`я, коли вони разом їздили на море, ОСОБА_8 розповідав як ОСОБА_7 приставив ножа до ОСОБА_21 пальців і сказав терпіти, а він зараз відріже пальців, на свято « ОСОБА_27 » ОСОБА_20 розмалював руки червоню краскою і пожмакав салфетки і казав що це кров, що йому пальці відрізали, десь перші півроку життя у них, ОСОБА_16 була вдома та була постійно із ОСОБА_26 . Вказує, що після розлучення дитина ОСОБА_8 був з батьком кожні другі вихідні місяця, побачення були у батька на квартирі, по АДРЕСА_4 , ОСОБА_20 казав що боїться батька, що він його забере, ОСОБА_20 їй особисто не розповідав про розпусні дії відносно нього, сказала про це ОСОБА_23 , що це вияснилось у психолога, їй відомо, що дитину змушували ліпити голих жінок, пробувати пиво, ОСОБА_28 виходив із душа голим, приставляв ніж до пальців, відпрацював прийоми на ОСОБА_8 , та вважає що ОСОБА_8 не схильний фантазувати;

- дослідженими під час судового засідання показаннями потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеними під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001363, слідчим суддею ОСОБА_29 , 29.03.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_8 пояснив, що йому 9 років та його звати ОСОБА_30 , він навчається у школі №134 у 3 класі, у нього багато друзів, є двоюрідні брати, відносини із ними гарні, його викладач у школі ОСОБА_31 , його до школи приводить мама, батько до школи не приводить, з батьком він не зустрічається, з мамою він ліпить і малює, дивиться фільми, гуляють у парках, ходять на кружки, з папою не гуляє, у батька квартира велика, трьохкімнатна, в якій він мешкає один, він дає йому телефон аби він грав у ігри, вмикає там фільми, вони з батьком ліпили з пластиліну, малювали, в ванній кімнаті разом із батьком він не купався, він не любить батька, оскільки він ображає маму і його, б`є маму, кричить на них, але його не бив, він казав що дарує йому «бичий член», який він зробив із пластиліну, це полова частина людини, він йому дав це, а він розбір брав це, батько міг показувати йому свій орган, міг бігати за ним оголеним, а він від нього тікав, він намагався тертись об нього, об ноги та оголений його наздоганяв та терся об нього, коли він просив зліпити його оголену жінку, він сказав що не хоче, батько знає що він добре ліпить із пластиліну, але він цього не робив, він ліпив сад, чого навчився самостійно, колись батько змушував його пробувати пиво, а він лише робив вигляд що пробував, батько часто вживав алкогольні напої, повністю роздягався та казав"Потрогай", але ось цю частину він не торкався, він не боявся гладити батька в тій частині, в якій він просив, він просто не хотів цього зробити, він боявся батька, колись батько хотів йому відрізати пальці, колись бив маму, батько бігав за ним багато раз, а він ховався від нього в інших кімнатах, но він його наздоганяв і тоді він ховався від батька під кровать, а коли він вилазив із під ліжка, то батько вже був одягнутий, спав батько без штанів та сильно його прижимав до себе, а він намагався уйти від нього, батько хотів щось об одяг потерти, піжаму батько не знімав, з батьком також він малював сідниці і те що нижче пояса, груди також, малював фломастерами не сильно багато разів. Зазначає що він боїться батька, оскільки він ображає його і маму, розповів він про все мамі лише коли вони були у бабусі з дідусем, оскільки батько сказав, що якщо він щось розповість, то він щось зробить з мамою, він не пам`ятає чи торкався батько його нижче живота, він із мамою ходить до психолога, та по осені він до школи не ходив, оскільки думав, що ОСОБА_19 (батько) може прийти у школу, ОСОБА_28 йому не батько, та він хоче взяти прізвище мами;

- показаннями свідків: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які пояснили що свідками подій викладених в обвинувальному акті вони не були, пояснити можуть лише стосовно характеристик родини Трунових, які нічого поганого сказати про ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_5 сказати не можуть, характеризують задовільно;

- показаннями свідків: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , які пояснили що свідками подій викладених в обвинувальному акті вони не були, пояснити можуть лише стосовно характеристик родини Трунових, які вважають що ОСОБА_7 не міг вчинити той злочин, що йому інкримінується, він гарно ставився до свого сина, ОСОБА_48 , який також добре ставився до батька,характеризують його з позитивної сторони;

- заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КК України, від 12.10.2020 року (т.2 а.п.14-42);

- протоколом огляду речі, а саме: аркуш паперу формату А4 та один фрагмент з пластиліну жовтого кольору, який виготовив ОСОБА_8 (т.2 а.п.137);

- висновком судово-психіатричного експерта №3 від 12.01.2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період вчинення стосовно нього правопорушення не страждав і в теперішній час не страждає; рівень психічного розвитку іспитованого відповідає нормам його вікового періоду (молодший шкільний вік); з урахуванням рівня психічного розвитку іспитованого, його індивідуально-психічних особливостей і психічного стану він міг правильно сприймати тільки зовнішній, практичний бік вчинених з ним протиправних сексуальних дій і про цей зовнішній бік протиправних дій може давати показання; у іспитованого немає підвищеної навіюваності і підвищеної схильності фантазування; емоційний стан іспитованого в досліджуваних ситуаціях характеризувався соромом, тривогою, страхом; з урахуванням рівня психічного розвитку, індивідуально психічних особливостей психічного стану іспитований не розумів характеру та значення вчинюваних з ним протиправних дій і не міг чинити опору (т.2 а.п.227-232);

- протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року, проведеного в період часу з 12:50 до 13:00 год., відповідно до якого було оглянуто стенд з графіком роботи та номером кабінету ОСОБА_7 у КНП «ДЦПМСП» ДОР Амбулаторії №4 (т.3 а.п.57-58);

- протоколом огляду місця події від 06.04.2022 року, проведеного в період часу з 13:05 до 13:15 год., відповідно до якого було оглянуто двері кабінету ОСОБА_7 у КНП «ДЦПМСП» ДОР Амбулаторії №4 (т.3 а.п.59-60);

- висновком судово-психіатричного експерта №428 від 29.10.2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 в період інкримінованих йому діянь на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає; іспитований у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.3 а.п.222-225);

- речовими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні (т.2 а.п.138,139).

Даючи оцінку наведеним доказам і встановленим обставинам, провина обвинуваченого ОСОБА_7 , незважаючи на невизнання ним своєї провини, повністю підтверджується наступними доказами: показаннями законного представника потерпілого ОСОБА_8 , - ОСОБА_23 яка підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, давала чіткі та послідовні покази під час допиту у судовому засіданні, що їй відомо тільки зі слів дитини, ОСОБА_8 , що на 100 відсотків вона вважаю правдивим, всі обставини які викладені в обвинувальному акті, стосовно розписних дій ОСОБА_7 , відносно ОСОБА_8 ; дослідженими під час судового засідання показаннями потерпілого ОСОБА_8 , проведеними під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001363, слідчим суддею ОСОБА_29 , 29.03.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_8 , відповідно до яких, останній підтвердив розпусні дії відносно нього з боку його батька ОСОБА_7 , та що він його боїться (т.3 а.п.52-53,54); показаннями свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 , які давали чіткі та послідовні покази під час судового засідання, які не суперечать викладеним обставинам в обвинувальному акті, та показанням законного представника потерпілого ОСОБА_5 , та потерпілого ОСОБА_8 ; висновком судово-психіатричного експерта №3 від 12.01.2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період вчинення стосовно нього правопорушення не страждав і в теперішній час не страждає; рівень психічного розвитку іспитованого відповідає нормам його вікового періоду (молодший шкільний вік); з урахуванням рівня психічного розвитку іспитованого, його індивідуально-психічних особливостей і психічного стану він міг правильно сприймати тільки зовнішній, практичний бік вчинених з ним протиправних сексуальних дій і про цей зовнішній бік протиправних дій може давати показання; у іспитованого немає підвищеної навіюваності і підвищеної схильності фантазування; емоційний стан іспитованого в досліджуваних ситуаціях характеризувався соромом, тривогою, страхом; з урахуванням рівня психічного розвитку, індивідуально психічних особливостей психічного стану іспитований не розумів характеру та значення вчинюваних з ним протиправних дій і не міг чинити опору; висновком судово-психіатричного експерта №428 від 29.10.2021 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 в період інкримінованих йому діянь на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає; іспитований у період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, дослідженими в судовому засіданні речовими доказами. Свідки: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , пояснили що свідками подій викладених в обвинувальному акті вони не були, пояснити можуть лише стосовно характеристик родини Трунових, які нічого поганого сказати про ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_5 сказати не можуть, характеризують задовільно. Свідки: ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , які пояснили що свідками подій викладених в обвинувальному акті вони не були, пояснити можуть лише стосовно характеристик родини Трунових.

Тому, суд вважає необґрунтованими доводи обвинуваченого і захисника про виправдання обвинуваченого, оскільки для цього відсутні відповідні підстави, та покази обвинуваченого спростовуються вищезазначеними доказами.

Під час судового розгляду, захисником ОСОБА_4 було заявлено клопотання, про визнання наступних доказів недопустимими: оптичного диску який містить аудіо запис розмов ОСОБА_5 з ОСОБА_7 (т.2 а.п.253,255); постанову слідчого ОСОБА_49 від 18.02.2020 року про залучення до провадження спеціаліста ОСОБА_50 (т.2 а.п.117); протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 18.10.2020 року та додатку до нього у вигляді оптичного диску (т.2 а.п.119-122,123); показання малолітнього потерпілого ОСОБА_8 надані на стадії досудового розслідування в порядку ст.225 КПК України (т.3 а.п.53-54), додатку до нього у вигляді оптичного диску та усіх доказів отриманих за допомогою вказаних доказів.

Під час розгляду кримінального провадження, судом не було визнано в якості доказу у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї оптичний диск який містить аудіо запис розмов ОСОБА_5 з ОСОБА_7 (т.2 а.п.253,255), оскільки на зазначених аудіо фалах відсутній предмет розгляду кримінального провадження. Стосовно слідчого ОСОБА_49 , від 18.02.2020 року, про залучення до провадження спеціаліста ОСОБА_50 , то вказана постанова слідчого винесена з дотриманням вимог ст.ст.71,110 КПК України, та учасниками досудового розслідування не була оскаржувана(т.2 а.п.117). Протоколу допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_8 від 18.10.2020 року (т.2 а.п.119-122), судом не було покладено до основи обвинувального вироку, з дотриманням визначеності допустимості доказів, зібраних на досудовому розслідування, в порядку передбаченому ч.4 ст.95 КПК України, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Показання малолітнього потерпілого ОСОБА_8 надані на стадії досудового розслідування, та додаток до нього у вигляді оптичного диску є належними та допустимими доказами, оскільки зібрані в порядку ст.225 КПК України, та не були оскаржені сторонами досудового розслідуванні під час зазначеної стадії.

Наведені докази суд вважає належними, допустимими і достатніми, підстав про визнання зазначених доказів недопустимими суд не вбачає.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 , що виразилися у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи членом сім`ї, за ч.2 ст.156 КК України.

Представником законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 заявлено клопотання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, у порядку передбаченому ст.ст.118,124 КПК України, у розмірі 91500 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот) грн.., 00 коп., пов`язаних із наданням правової допомоги (т.4 а.п.210-246).

Обвинувачений ОСОБА_7 , додаткового часу для ознайомлення із клопотанням не просив, просив відмовити у задоволенні.

Захисник ОСОБА_4 додаткового часу для ознайомлення із клопотанням не просив, просив відмовити у задоволенні клопотання, вважав його немотивованим та таким що не підлягає задоволенню та заявленого з порушенням норм КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.118 КПК України, Процесуальні витрати складаються в тому числі із витрат на правову допомогу.

Згідно ч.1 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу.

Обставини обтяжуючі і пом`якшуючі покарання згідно ст.66-67 КК України не встановлені, ознака вчиненні дій відносно малолітньої особи врахована при кваліфікації і повторно як обтяжуюча не може враховуватися.

ОСОБА_7 провину свою не визнав, у вчиненому не розкаявся, вчинив умисний тяжкий злочин, раніше не судимий; на обліку у лікаря - психіатра і нарколога не перебуває, характеризується за місцем роботи та мешкання позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу, з включенням інформацію про ОСОБА_7 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України, без позбавлення права обіймати певну посаду чи займатися певною діяльністю. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, враховуючи при цьому підвищену суспільну небезпеку складу злочину передбаченого ст.156 КК України. Судом також враховується відповідна судова практика при розгляді кримінальних проваджень з відповідною кваліфікацією за ч.2 ст.156 КК України.

У даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжний захід не обирався, речовими доказами суд вважає необхідним розпорядитись у порядку передбаченому до ст.100 КПК України (т.2 а.п.138,139).

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_24 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.156 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, без позбавлення права обіймати певну посаду чи займатися певною діяльністю.

Включити інформацію про ОСОБА_24 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Заявлене клопотання представником законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 , про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, до обвинуваченого ОСОБА_7 , у порядку передбаченому ст.ст.118,124 КПК України, у розмірі 91500 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот) грн.., 00 коп., пов`язаних із наданням правової допомоги - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_24 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), матеріальні збитки у розмірі 91500 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот) грн.., 00 коп., пов`язаних із наданням правової допомоги.

Речові докази: предмет ззовні схожий на чоловічий статевий член, намальований на аркуші паперу первинні статеві чоловічі органи та вторинні статеві жіночі органи (квитанція №02208) знищити (т.2 а.п.138,139).

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, направити поштою потерпілому, законному представнику потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1