Провадження №1-кп/761/70/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002160 від 25.02.2015, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 оголосив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, яке є нетяжким злочином, минуло більше п`яти років.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити. Просив суд врахувати висновки Верховного Суду України, разом з тим конкретного висновку на який суду варто звернути увагу не назвав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого. Вказував, що ОСОБА_8 був засуджений у 2017 році за вчинення ще одного злочину. Посилався на ч.2 ст. 49 КК України та зазначав, що строки у кримінальному провадженні зупинялись, а тому наразі не вважаються такими що закінчились.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, мотивуючи тяжкістю злочину та його наслідків.

Потерпіла ОСОБА_9 незважаючи на неодноразові виклики в судове засідання не з`являлась. Раніше надсилала заяву в якій зазначала, що вважає свій статус потерпілої таким, що переданий ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 25 лютого 2015 року скоїв вбивство ОСОБА_10 , вчинене через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями статті 288 КПК України визначено порядок розгляду питання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Так, частина 2 цієї статті містить імперативне положення про те, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, у зв`язку з неявкою з в судове засідання потерпілої ОСОБА_9 , яка неодноразово повідомлялась завчасно та належним чином про час та дату розгляду справи, з`ясувати думку потерпілої щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності не видається можливим.

Крім того, судом враховується також і той факт, що кримінальне провадження №0002160 від 25.02.2015 було зупинене в період з 04 листопада 2016 року по 27 липня 2017 року у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_8 , крім того 07 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_8 повторно був оголошений у розшук, крім того судом був наданий дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, на підставі якого ОСОБА_8 був затриманий 01 січня 2018 року. Також ОСОБА_8 переховувався від органу досудового слідства і під час досудового розслідування про це свідчить ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва про дозвіл на затримання ОСОБА_8 від 02.03.2015 року на підставі якої останній був затриманий 05.03.2015 року.

Положення ч.2 ст. 49 КК України вказують, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

При вирішенні вказаного питання судом враховується зокрема і позиція Об`єднаної палати ККС ВС викладена у постанові 328/1109/19 від 05 квітня 2021 року.

Так, Верховний Суд зазначив, що факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною.

Відповідно до усталеної судової практики під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Разом з тим, як зазначає у свої постанові Верховний Суд: «об`єднана палата виходить з такого кримінально-правового змісту ч. 2 ст. 49 КК: ухилення особи від досудового розслідування або суду має своїм наслідком зупинення перебігу давності; перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду і наступного її з`явлення із зізнанням чи затримання - встановлені ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності до уваги не беруться; щодо такої особи застосовуються визначені ч. 2 ст. 49 КК загальні строки давності - п`ятнадцять років - у раз вчинення нею злочину будь-якого ступеня тяжкості.»

Таким чином судом враховується, що протягом кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово ухилявся від суду, що в повній мірі підтверджується матеріалами судового провадження, а тому до нього не застосовуються встановлені ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності

За таких обставин, у зв`язку з імперативною вимогою чинного законодавства застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_8 загальний строк давності, який на момент розгляду не сплинув, а також неможливістю з`ясувати думку потерпілої ОСОБА_9 щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 284-288, 350, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 21 грудня 2021 року о 10 год. 05 хв.

Суддя ОСОБА_1