Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/530/22
Справа № 711/1820/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні №0000940, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні №0000940, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 17.12.2021 у період часу із 20 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою помсти та отримання матеріальної компенсації за вчинення останнім крадіжки майна з території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким користуються сім`я ОСОБА_11 , діючи умисно та цілеспрямовано, зайшли у квартиру за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , де, нанесли численні удари, невстановленими у ході слідства предметами по голові, тулубу та кінцівках потерпілому.

Після чого продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, з застосуванням фізичної сили помістили потерпілого ОСОБА_10 до багажника невстановленого досудовим слідством автомобіля на якому пересувались, та перевезли його до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 використовуючи предмети зовні схожі на шланги, по голові тулубу та кінцівках.

Після нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з застосуванням фізичного насильства, силоміць, помістили ОСОБА_10 до багажника автомобіля на якому пересувались та перевезли до гаражного кооперативу, що знаходиться біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили пропозицію ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , який показав місце проживання потерпілого та який спостерігав за всіма вище описаними подіями, про визнання ними та передачі їм неіснуючого боргу, за спричинення шкоди внаслідок крадіжки майна ОСОБА_5 , а саме грошових коштів у розмірі 30 000 гривень з кожного.
Потім, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , з застосуванням фізичного насильства, силоміць, помістили ОСОБА_10 до багажника автомобіля на якому пересувались та перевезли до його до місця його проживання, а саме до квартири АДРЕСА_4 , де 18.12.2021 року о 00 год. 35 хв., працівниками швидкої медичної допомоги було констатовано смерть останнього.

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, в області життєво-важливого органу - голови, тулубу і кінцівок, в результаті таких дій, настала смерть ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-6-02/461 від 24.03.2022, смерть ОСОБА_13 настала від закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалася забиттям головного мозку із її дифузним аксональним ушкодженням і крововиливами у шлуночках мозку та отяготилося із набубнявнінням речовини головного мозку.

Відповідно до судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_10 встановлено, що смерть потерпілого перебуває у прямому причинному зв`язку із вищезазначеними ушкодженнями.

Також, 17.12.2021 у період часу із 20 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 , а саме нанесли численні удари, невстановленими у ході слідства предметами по голові, тулубу та кінцівках потерпілому.

Вчинивши достатні дії, для унеможливлення вчинення опору потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 незаконно позбавили волі потерпілого, а саме силоміць всупереч його волі посадили потерпілого до багажника невстановленого досудовим слідством автомобіля та повезли його до території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжили наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 використовуючи предмети зовні схожі на шланги, по голові тулубу та кінцівках. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 знову силоміць всупереч волі ОСОБА_10 посадили його до багажника невстановленого досудовим слідством автомобіля, тим самим незаконно позбавили його волі та повезли його до території гаражного кооперативу, що знаходиться біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили пропозицію ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , який показав місце проживання потерпілого та який спостерігав за всіма вище описаними подіями, про визнання ними та передачі їм неіснуючого боргу, за спричинення шкоди внаслідок крадіжки майна ОСОБА_5 , а саме грошових коштів у розмірі 30 000 гривень з кожного.
Далі продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 силоміць всупереч його волі посадили його до багажника невстановленого досудовим слідством автомобіля, на якому пересувались та перевезли до його до місця його проживання, а саме до квартири АДРЕСА_4 , де 18.12.2021 року о 00 год. 35 хв., працівниками швидкої медичної допомоги було констатовано смерть останнього від отриманих тілесних ушкоджень.

У клопотанні також зазначено, що 17.12.2021 року, близько 20 години ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_6 перебуваючи поблизу будинку, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , висловили безпідставні вимоги ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання та передачі їм неіснуючого боргу, за спричинення шкоди внаслідок крадіжки майна ОСОБА_5 , а саме грошових коштів у розмірі 30 000 гривень з кожного. При цьому, в разі не передачі обумовленої суми грошових коштів, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , погрожували потерпілим фізичним насильством.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, не зупинилися на досягнутому та продовжували вимагати грошові кошти в потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , при цьому ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 руками в область грудної клітки, а також погрожуючи нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .
З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 15.02.2022 строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжено до трьох місяців, тобто до 20.03.2022.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_15 від 15.03.2022 строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 20.05.2022.

18.04.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

19.04.2022 року ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 повідомлено про підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.121, ч. 3 ст. 146 КК України.

28.12.2021 допитано в якості підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який від дачі показань відмовився, але зазначив номер телефону, яким користується, а саме НОМЕР_1 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

23.12.2021 допитано в якості підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який від дачі показань відмовився, але зазначив номер телефону, яким користується, а саме НОМЕР_2 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

23.12.2021 допитано в якості підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який від дачі показань відмовився, але зазначив номер телефону, яким користується, а саме НОМЕР_3 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

23.12.2021 допитано в якості підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який від дачі показань відмовився, але зазначив номер телефону, яким користується, а саме НОМЕР_4 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

22.12.2021 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук та матеріали направлено на виконання начальнику Відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Під час проведення досудового розслідування слідчими отримано рапорти оперативних підрозділів, згідно з якими встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 користується мобільним телефоном з абонентськими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_5 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_1 мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_2 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_6 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_4 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Під час проведення подальшого досудового розслідування встановлено, що свідок ОСОБА_12 , користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_7 , мобільного оператора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Під час допиту останній зазначив, що його батько ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 користується мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_8 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », на який останній неодноразово телефонував 17.12.2021 під час вимагання в нього грошових коштів підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

20.12.2021 допитано в якості потерпілої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_10 , 1981 р.н., остання вказала, що її син користувався мобільним телефоном з абонентським номером НОМЕР_9 , мобільного оператора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Ініціатор клопотання зазначає, що на даний час виникла необхідність у перевірці вище зазначеної інформації з приводу телефонних з» єднань між абонентськими номерами.

на підставі вищевикладеного, слідчий просив врахувати суспільну небезпечність злочину, а також неможливість отримати відомості в інший спосіб, а також враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що роздруківка телефонних розмов за номерами телефонів НОМЕР_1 (користується ОСОБА_6 ), НОМЕР_2 (користується ОСОБА_7 ), НОМЕР_3 , НОМЕР_5 (користується ОСОБА_9 ), НОМЕР_4 (користується ОСОБА_8 ), НОМЕР_6 (користується ОСОБА_11 ), НОМЕР_8 (користується ОСОБА_16 ), НОМЕР_9 (користувався до смерті ОСОБА_10 ) опрацювання інформації про зв`язок, телекомунікаційні послуги, їх тривалість, зміст, маршрути передавання, тощо, кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг в період часу з 16 грудня 2021 року по 23 грудня 2021, допоможе у проведенні повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Крім того, відповідно до ч.2 ст.163 КПК України, слідча просить розглянути зазначене клопотання без виклику особи, у якої знаходяться вищевказані документи, так як існує реальна загроза зміни або знищення ними зазначених документів.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. Слідчий ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій просить провести розгляд клопотання за його відсутності, без фіксації судового розгляду технічними засобами. Крім того, просить задовольнити дане клопотання на підставі обґрунтування, наведеного у ньому та з урахуванням доказів, доданих до клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, враховуючи клопотання слідчого, з метою недопущення зміни або знищення речей та документів, що містять інформацію, доступ до якої є предметом клопотання слідчого, судове засідання проводиться без виклику особи, у володінні якої знаходиться така інформація.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, враховуючи й клопотання слідчого.

Враховуючи думку слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання, зокрема і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000940 від 18.12.2021 щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане це клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 № 295, Порядку маршрутизації трафіка в телекомунікаційній мережі загального користування України, затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації 05.07.2012 № 324, а також згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про телекомунікації» охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантується Конституцією та законами України; а відповідно ч. 2 ст. 9 - зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що охорона таємниці телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються технічними засобами телекомунікацій, та інформаційна безпека телекомунікаційних мереж гарантується Конституцією та законами України, а відповідно до ч. 2 ст. 9 - зняття інформації з телекомунікаційних мереж заборонене, крім випадків, передбачених законом.

За положеннями п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 оператор і провайдер телекомунікацій зобов`язаний зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою у володінні, якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити з їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать зокрема інформація, яка знаходиться у операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст, маршрутів передавання, тощо (п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України).

Установлена статтею 163 КПК України процедура розгляду слідчим суддею клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, покликані сприяти дотриманню справедливого балансу між реалізацією суспільного інтересу в ефективному розслідуванні кримінальних правопорушень й одержанні необхідних для цього доказів та захистом особистих прав і свобод людини.

Разом з тим, відповідно до п. 20-7 Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України, під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу, здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб.

Крім того, Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022, строком на 30 діб.

Також, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-IX від 21.04.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Таким чином, законодавець чітко встановив процедуру тимчасового доступу до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 КПК України, в умовах надзвичайного або воєнного стану на території України. Ці положення не визначають ані повноважень слідчого судді прийняти таке рішення, ані процедури і умов його прийняття.

Отже, на думку слідчого судді, внесене органом досудового розслідування клопотання, погоджене процесуальним прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів не є таким, що відповідає закону, враховуючи положення п. 20-7 Розділу XІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» КПК України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Система норм КПК України чітко визначає, що повноваження будь-якого суб?єкта кримінального процесу визначаються лише цим Кодексом. Формулювання наступних положень КПК України це доводить:

«… 17) слідчий - службова особа …, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

18) слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні …» (стаття 3 КПК України).

«… Слідчий суддя … вирішують лише ті питання, що … віднесені до їх повноважень цим Кодексом» (частина третя статті 26 КПК України).

«… Прокурор… уповноважений … здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом» (частина друга статті 36).

«… Слідчий уповноважений … здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом» (частина друга статті 40).

Частиною першою статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Однак, навіть при найширшому розумінні ролі слідчого судді, неможливо узгодити з нею право слідчого судді розширювати - порівняно із законодавством - повноваження державних органів і посадовців. Слідчий суддя може лише обмежити у конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих їм законом повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме у спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідувані кримінальних правопорушень. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає у тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні кримінальних правопорушень з іншими - не менш важливими - цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави у приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Отже, враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, у даному випадку не ґрунтується на вимогах процесуального закону, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 40, 107, 131, 132, 159-168, 372 КПК України слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , що внесене у кримінальному провадженні №0000940, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1