Справа № 932/8426/20
Провадження № 1-кс/932/447/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА», на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищевказана скарга, яка розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000321 від 01.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Підставами для внесення відомостей про даний злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугувало те, що службові особи Дніпровської міської ради умисно не виконують рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2018 року та Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.02.2019 року по справі № 904/3392/18 про стягнення з Дніпровської міської ради на користь ТОВ «ГІНЗА» 7 048, 00 грн.

На думку скаржника, під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не було проведено всього комплексу необхідних слідчих дій, направлених на встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності.

25.05.2021 року слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження. Скаржник вважає таку постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки рішення суду й надалі не виконується, тому висновок про те, що в діях службових осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, є передчасним та належним чином невмотивованим. За таких обставин прохає оскаржувану постанову скасувати, поновивши строк на подання даної скарги.

В судове засідання скаржник не з`явився. Подав заяву про розгляд скарги у його відсутність. Скаргу підтримує та просить задовольнити.

Представник відділу поліції (слідчий) в судове засідання не прибув. Про дату і час судового розгляду повідомлений.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути скарги у відсутність скаржника та представника поліції, за наявними матеріалами.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із тим, що скарга розглядається у відсутність осіб, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Перевіривши вимоги скарги та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до такого висновку.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що в провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилось кримінальне провадження під № 0000321 від 01.06.2020 року, що розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Встановлено, що Дніпровська міська рада умисно не виконує рішення суду про стягнення коштів судового збору, посилаючись на те, що це рішення суду повинні виконувати будь-хто, окрім міської ради. При цьому міська рада є юридичною особою, тобто має самостійний баланс та рахунки в банках, відповідні активи, а також несе відповідальність по своїм зобов`язанням, тобто в діях службових осіб дійсно можуть вбачатися ознаки умисного невиконання судового рішення.

Постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 25 травня 2021 року кримінальне провадження № 0000321 від 01.06.2020 року закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя не погоджується з таким висновком слідчого, виходячи з нижченаведеного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання встановлені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Приписами частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України обумовлено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 затверджено Положення про Державну казначейську службу України (далі - Положення № 215), відповідно до пункту 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення № 215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Пунктом 9 Положення № 215 встановлено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 14 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 № 1280, Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Отже, законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи норми частини 1 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та частини другої статті 81 ЦК України, орган місцевого самоврядування - це організація, яка є юридичною особою публічного права, та в розумінні вищенаведених правових норм може бути боржником за рішенням суду про стягнення коштів.

Підпунктом 1 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Зазначені рішення передаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржника, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком № 845.

Пунктом 2 Порядку № 845 визначено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 6 Положення № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Пунктом 8 Положення № 845 визначено, що органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

В силу п.п. 3 пункту 9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

При цьому, підпунктом 2 пункту 4 Порядку № 845 передбачено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.

Також, орган Казначейства відповідно до пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.

Пунктом 24 Порядку № 845 встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).

Відповідно до пункту 25 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що в даному випадку безумовне виконання судового рішення залежить не від органу казначейства, а виключно від розпорядника коштів місцевого бюджету. При цьому розробка паспорту бюджетної програми та визначення загального обсягу фінансових ресурсів, необхідних для реалізації бюджетної програми, належить до компетенції Дніпровської міської ради, зокрема, Департаменту правового забезпечення та міського голови.

З матеріалів кримінального провадження видно, що слідчим не було проведено необхідного комплексу слідчих дій, а саме: не з`ясовані обставини та причини невиконання судового рішення службовими особами Дніпровської міської ради, не допитані відповідні працівники Департаменту правового забезпечення та інших структурних підрозділів, що відповідають за виконання судових рішень, не допитані відповідні працівники Управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області.

Слідчий надіслав запит до міської ради та депутатських комісій, на який отримав формальну отписку, після чого закрив провадження, а мав би ініціювати питання про тимчасовий доступ до документів, бюджетних програм, розписів, кошторисів, або провести обшук в Дніпровській міській раді та вилучити документи, які підтверджують факт умисного та тривалого невиконання рішення суду.

Отже, слідчий не звернувся із клопотанням до слідчого судді про надання тимчасового доступу до документації, що підтверджує черговість виконання рішень, та обсяги реалізації програми виконань рішень судів. З таким підходом, міська рада взагалі не буде виконувати жодного рішення суду, однак Україна планує стати повноправним членом Європейського Союзу, де стан виконання рішень суду на рівні 90%.

Невиконання судового рішення міською радою це свавілля, тому правоохоронні органи повинні належним чином реагувати на такі факти, а не підходити до цього формально та закривати провадження з надуманих підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено не повно, а слідчим не вичерпано можливості для здобуття нових доказів, тому висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним і недостатньо мотивованим.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що досудове розслідування було проведено не у повному обсязі, а висновки слідчого не ґрунтуються на фактичних обставинах даного кримінального провадження, вважаю, що постанова про закриття провадження є незаконною і невмотивованою, винесеною передчасно, тому підлягає скасуванню. Відтак, скаргу належить задовольнити. З метою захисту прав та інтересів скаржника, строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження слід поновити.

На підставі викладеного, керуючись 214, 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Поновити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА», строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІНЗА», на постанову про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 25.05.2021 року, про закриття кримінального провадження № 0000321 від 01.06.2020 року, скасувати.

Скасування постанови є підставою для відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5