Справа № 404/7535/16-к
Номер провадження 1-кп/404/66/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2022 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0011685 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, освіта середня, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

16.09.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 121, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки; 08.12.2014 року ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області в частині покарання ОСОБА_5 вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда залишено без змін;

31.03.2016 року умовно-достроково звільнений за постановою Прилуцького міського суду Чернігівської області від 23.03.2016 року з не відбутим терміном покарання 11 місяців 7 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
18.09.2016 року близько 01:00 год., ОСОБА_5 разом з знайомими ОСОБА_12 , неповнолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_4 після сумісного розпиття спиртних напоїв направлялися до магазину «АТБ», що розташований по вул. Євгена Тельнова, 9А, в м. Кропивницькому. Проходячи біля магазину АТБ, за вище вказаною адресою, ОСОБА_5 , разом з знайомими ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_13 побачили ОСОБА_7 який розмовляв з ОСОБА_14 .

Між вказаними особами, а також потерпілим ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході конфлікту у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник умисел на вчинення хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 явно нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, в присутності інших людей висловлювались грубою нецензурною лайкою після чого діючи умисно та цілеспрямовано, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальнолюдськими правилами співіснування і нормами моралі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті залякування потерпілого, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, який лежав на підлозі та декілька разів вдарив останнього у різні частини тулуба. В свою чергу ОСОБА_5 також підбіг до потерпілого та наніс декілька ударів ногою по тулубу потерпілому ОСОБА_7 , який в цей час лежав на землі.

Таким чином ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.
Крім того, 18.09.2016 року близько 01:00 хв., ОСОБА_3 після розпиття спиртних напоїв направлявся до магазину «АТБ», що розташований по вул. Є.Тального, 9А, в м. Кропивницькому.

Біля вказаного магазину у ОСОБА_3 виник конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Після чого, до потерпілого який лежав на землі, підійшов ОСОБА_3 та присівши біля потерпілого ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів кулаками рук в область лівої сторони тулубу надалі підвівшись на ноги завдав потерпілому декілька ударів ногою в область лівої сторони тулубу.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1704 від 18.11.2016 року тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота: розриву селезінки, яка ускладнилась внутрішньо черевною кровотечею з послідуючим видаленням селезінки. Дане тілесне ушкодження утворилось від локального травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент спричинення.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесні ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та показав, що 18.09.2016 року близько 01:00 хв., він після розпиття спиртних напоїв направлявся до магазину «АТБ», що розташований по вул. Є.Тельнова, 9А, в м. Кропивницькому, де у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого у нього виник намір на нанесення останньому тілесних ушкоджень. Тому він підійшов до ОСОБА_7 , який лежав на землі та присівши біля нього, наніс йому декілька ударів кулаками рук в область лівої сторони тулубу надалі підвівшись на ноги завдав останньому ще декілька ударів ногою в область лівої сторони тулубу. У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати.

Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав повністю та показав суду, що 18.09.2016 року близько 01:00 год., він разом з знайомими ОСОБА_12 , неповнолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_4 після сумісного розпиття спиртних напоїв направлялися до магазину «АТБ», що розташований по вул. Євгена Тельнова, 9А, в м. Кропивницькому. Проходячи біля магазину АТБ, за вище вказаною адресою, вони побачили ОСОБА_7 який розмовляв з ОСОБА_14 та з яким у них виник словесний конфлікт. В ході якого, з метою залякування ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підійшов до останнього, який лежав на землі та декілька разів вдарив останнього у різні частини тулуба. Після чого він також підбіг до ОСОБА_7 та наніс декілька ударів ногою по тулубу останнього, який в цей час лежав на землі.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить звільнити його за ч. 2 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні в інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України визнав повністю та дали суду показання аналогічні показанням ОСОБА_5 . Також зазначив, що у вчиненому щиро каються, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні та просить звільнити його за ч. 2 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково.

Крім, повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, їх вина у вчинені інкримінованих їм злочинах, повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- показаннями допитаної у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 17.09.2016 р. він разом з друзями святкували день міст в дендропарку. Після чого, приблизно о 23 - 24 год., він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пішли до магазину «АТБ», що розташований по вул. Є.Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому, де він зустрів його знайомого, з яким зупинився поговорити, а його друзі пішли уперед. В цей час до нього підійшло двоє невідомих молодих чоловіків, які запитавши в нього чи все добре, відійшли. Через декілька хвилин, повернувшись на шум, він побачив, як двоє чи троє хлопців б`ють ОСОБА_14 . Після чого, ті самі холопці, які підходили до нього раніше, підійшли до нього та сказали, щоб вони тікали, інакше їм також перепаде. Не маючи наміру тікати, він залишився на місці та через кілька хвилин відчув удар в правий бік, повернувшись побачив чоловіка невисокого зросту, намагаючись зупинити останнього, він взяв його за шию. Потім він відчув удар по голові та не втримавшись на ногах в результаті поставленої йому підніжки, впав на правий бік разом ОСОБА_13 , який опинився зверху. Після чого ОСОБА_13 почав бити його по обличчю, він захищався. В подальшому він відчув близько 10 ударів в ліву сторону спини від ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_13 почали піднімати. В цей час підійшов ОСОБА_5 , який присівши, спочатку наніс йому 3 удари кулаком лівої руки, 2 удари кулаком правої руки та 2 удари ногою в ліву частину тулубу. Після чого підійшов ОСОБА_3 , підняв його, відкинув, при цьому наніс декілька ударів по задній частині талії та в ліву частину грудної клітини, а також ще один удар ногою в область лівої сторони тулубу. В подальшому його били уже всі разом, оскільки він намагався укритися від ударів, хто саме він не бачив. Пізніше піднявшись та оговтавшись, він зателефонував до поліції, після приїзду якої всі розбіглися, а працівники поліції викликали йому карету швидкої медичної допомоги.

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який показав суду, що у вересні 2016 р. близько 01 год. він разом зі своєю дружиною ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та її чоловік ОСОБА_18 стояли поряд з входом до магазину «АТБ», що знаходиться по АДРЕСА_5 , чекаючи на ОСОБА_7 , який зустрів знайомого та спілкувався з ним, стоячи трохи далі від них. В подальшому він пішов, щоб поквапити ОСОБА_7 , підійшовши побачив як ОСОБА_7 розмовляє з незнайомим йому хлопцем. Повернувшись, він відчув удар в область обличчя, після чого вдарили ОСОБА_7 та продовжили вже бити їх обох одночасно. Бачив, що удари йому наносили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хто саме бив ОСОБА_7 він не бачив. Також він не бачив хто наніс тілесні ушкодження ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Він зміг встати лише вже після приїзду працівників поліції, яким він повідомив, що його побили ОСОБА_3 та ОСОБА_4

- показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , яка пояснила суду, що 18.09.2016 р. близько 01 год. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та її чоловік ОСОБА_18 стояли поряд з входом до магазину «АТБ», що знаходиться по АДРЕСА_5 , чекаючи на ОСОБА_7 , потім її чоловік ОСОБА_14 пішов, щоб поквапити останнього, за ним пішли ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , однак жоден з них не повернувся, а тому вона пішла за ними. Підійшовши, вона побачила, як двоє чи троє чоловіків, двоє з яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 б`ють її чоловіка ОСОБА_14 , який лежить на землі на лівому боці та намагається захищатися, прикриваючи голову руками. Вона почала просити, щоб вони зупинились, однак розвернувшись ОСОБА_3 наніс їй удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, при цьому вибивши їй зуб. Чи били ОСОБА_7 вона не бачила, оскільки вся її увага була прикута до її чоловіка.

- показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , яка показала суду, що 18.09.2016 р. близько 01 год., йдучи додому вона разом з її чоловіком ОСОБА_18 та знайомими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , зупинились біля входу до магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Є.Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому, де вони чекали на їх друга ОСОБА_7 , який зустрів знайомого та зупинився з ним, щоб поспілкуватись. В подальшому її брат ОСОБА_14 пішов поквапити ОСОБА_7 , однак тривалий час не повертався, у зв`язку з чим вона пішла за ним. Підійшовши, вона побачила, що ОСОБА_14 лежить на землі та його б`ють руками та ногами троє осіб, а в декількох метрах від нього лежить ОСОБА_7 , якого також б`ють. Тому вона підійшла ближче до ОСОБА_14 , намагаючись його відтягнути, однак в цей час розвернувся ОСОБА_3 , який побачивши її, наніс їй один удар кулаком в область носу, від чого вона впала та втратила свідомість. Прийшовши до тями вона намагалась піднятись, однак вона знову отримала удар область вуха, від якого повторно впала та втратила свідомість, оговтавшись вже після приїзду поліції. Потім вона побачила ОСОБА_7 , який тримався за лівий бік та скаржився на біль зліва.

- показаннями допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , яка показала суду, що 17.09.2016 р. вона з своїм співмешканцем ОСОБА_20 , молодшою дитиною, старшим сином ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та її чоловік ОСОБА_18 , відпочивали у дендропарку. Близько 22 год. 00 хв. вона разом з молодшою дитиною, яка поскаржилася їй, що втомилася та співмешканцем пішли додому. В подальшому близько 24 год. їй зателефонував її син - ОСОБА_7 та повідомив, що він разом з іншими вже знаходяться біля магазину «АТБ», тому він скоро буде вдома. Через годину, вже близько 01 год. 18.09.2016 р., зателефонувавши ОСОБА_7 сказав їй, що він їде до лікарні. В подальшому близько 02 год. цього ж дня, їй зателефонувала медична сестра Кіровоградської обласної лікарні зі слів якої, вона дізналась, що ОСОБА_7 з кровотечею перебуває Кіровоградської обласної лікарні. Приїхавши до Кіровоградської обласної лікарні, вона знайшла ОСОБА_7 в приймальному відділенні, де черговий лікар їй повідомив, що ОСОБА_7 необхідна термінова операцій, оскільки пошкоджено селезінку та почалася кровотеча.

- показаннями допитаного у судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_21 та захисника ОСОБА_22 неповнолітнього свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що 17.09.2016 р. приблизно о 20 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 вирішили піти до дендропарку, де відпочивали до 23 год. Після чого, вони сиділи на лавці у дворі будинку біля магазину «АТБ», що розташований по вул. Є.Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому. В подальшому ОСОБА_5 попрощався з ним та пішов додому. Потім приблизно о 00 год. 18.09.2016 р., вони почули крик зі сторони магазину «АТБ». У зв`язку з чим вони пішли до магазину «АТБ», де стояло компанія, не менше з 3 осіб, які з`ясовували стосунки та від них когось відтягували. Коли вони почали підходити до них, то почалась бійка. В цей час він побачив ОСОБА_23 , якому наніс рукою декілька ударів по голові, в ході чого вони впали на землю та продовжили боротись. Як тільки ОСОБА_23 його відпустив, він підвівся та пішов.

- показаннями допитаного у судовому засіданні експерта ОСОБА_24 , яка показала суду, що тілесне ушкодження у вигляді внутрішньої тупої черевної травми розриву селезінки утворилось від одного травматичного впливу від якого саме травматичного впливу невідомо, оскільки вихідних даних немає. За даних обставин можливість утворення травми у виді розриву селезінки при падінні виключається. Дане тілесне ушкодження утворилось від травматичного контакту з тупим, твердим об`єктом, однак його індивідуальні властивості в даному випадку встановити не можливо. При цьому, удари наносились не тільки в область черевної порожнини, оскільки згідно медичної документації, окрім тупої травми живота у потерпілого були інші тілесні ушкодження, зокрема у нього також були ушкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока з крововиливом, синці в ділянці лопатки та ін. Удари нанесені в між лопатками чи в область лопатки виключають утворення зазначеної травми. Для утворення тілесного ушкодження у вигляді розриву селезінки удар має наноситись або в селезінку, або в область біля селезінки, в залежності від розміру предмету яким наноситься удар. Згідно медичної документації будь-яких тілесних ушкоджень на передній частині черева у вигляді синців, ран чи крововиливів у потерпілого немає. При положенні потерпілого лежачі на правому боці, внаслідок завдання удару як спереду в черевну порожнину, так і в спину могло утворитись тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки.

Крім того, вина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм злочинах, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 18.09.2016 року було внесено відомості відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (Т. 1 а.п. 69);

рапортом від 18.09.2016 р., згідно якого вбачається, що близько 04 год. 11 хв. 18.09.2016 р. до чергової частини Кіровоградського ВП ГУ НП в Кіровоградській області по лінії «102» надійшло повідомлення від чергового лікаря КОЛ про те, що до них звернувся ОСОБА_7 , якого побили о 00 год. 30 хв. 18.09.2016 р. невідомі особи по вул. Волкова, з діагнозом: закрита тупа травма живота, розрив селезінки, внутрішньо черевної кровотечі, забій грудної клітки (Т. 1 а.п. 70);

довідкою Кіровоградської обласної лікарні від 18.09.2016 р., з якої вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні з приводу надання медичної допомоги, з попереднім діагнозом закрита тупа травма живота, розрив селезінки, внутрішньо черевної кровотечі, забій грудної клітки (Т. 1 а.п. 71);

заявою ОСОБА_7 про вчинення відносно ного кримінального правопорушення від 18.09.2016 року (Т. 1 а.п. 72);

протоколом огляду місця події від 18.09.2016 р., в ході якого оглянуто прилеглу територію до магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому та вилучено диск з записом відео спостереження, на якому зафіксовано бійку (Т. 1 а.п. 73-75);

протоколами огляду предметів від 06.11.2016 р., в ході було оглянуто білий полімерний пакет в середині якого знаходився чорний спортивний костюм з трьома білими полосами, та білого полімерного пакету в середині якого знаходяться кросівки вилучені в ході проведення обшуку від 05.11.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 , в ході огляду яких біологічних зразків виявлено не було (Т. 1 а.п. 77);

протоколами огляду предметів від 29.09.2016 р., в ході було оглянуто DVD-R диск на якому міститься відеозапис вилучений під час огляду місця події від 18.09.2016 р. за адресою: м. Кропивницький, пр. Правди, 9а з камер зовнішнього спостереження (Т. 1 а.п. 78-80);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2016 р., згідно якого ОСОБА_7 впізнав особу № 2 ОСОБА_5 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила йому тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 81-84);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.10.2016 р., згідно якого ОСОБА_7 впізнав особу № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносили йому тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 85-88);

протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2016 р., в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_7 пояснив та показав при яких обставинах йому були спричиненні тілесні ушкодження. (Т. 1 а.с. 89-95);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_14 впізнав особу № 1 ОСОБА_3 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила йому та ОСОБА_7 тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 96-99);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_14 впізнав особу № 1 ОСОБА_5 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила йому та ОСОБА_7 тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 100-103);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_15 впізнала особу № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила їй, її чоловіку ОСОБА_14 та ОСОБА_7 тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 104-107);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_15 впізнала особу № 3 ОСОБА_4 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила її чоловіку ОСОБА_14 та ОСОБА_7 тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 108-111);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2016 р., згідно якого ОСОБА_16 впізнала особу № 3 ОСОБА_3 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила ОСОБА_14 та ОСОБА_7 тілесні ушкодження біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 1 а.п. 112-115);

протоколом обшуку від 05.10.2016 р., в ході проведення якого в квартирі АДРЕСА_6 було виявлено та вилучено спортивний костюм «Адідас» з трьома білими смугами (Т. 1 а.п. 119-120);

протоколом обшуку від 05.10.2016 р., в ході проведення якого було встановлено, що всі зазначені в ухвал речі знаходяться на синові, а тому вилучено нічого не було (Т. 1 а.п. 121-124);

висновком експерта № 1810/1704 від 18.11.2016 р., відповідно до якого встановлено, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота: розриву селезінки, яка ускладнилась внутрішньою черевною кровотечею з послідуючим видаленням селезінки. Дане тілесне ушкодження утворилось від локального травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент спричинення. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 27.01.1995 р. п.2.1.3. Пошкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока з крововиливом в білкову оболонку, синця в ділянці правої лопатки з садном; саден в тім`яній ділянці голови утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження у вигляді саден на лобі та правій кисті утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли утворитись при падінні з положення стоячи та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки (враховуючи судово-гістологічне дослідження) могло утворитись в строк вказаний в постанові. Всі інші тілесні ушкодження, у зв`язку з відсутністю морфологічного опису в медичній документації (характеристика контурів та колір сінця, також наявність або відсутність кірочок на саднах, їх форми та більш детальної локалізації відносно розташування на тілі), говорити про кількість та термін їх виникнення, не є можливим. Вище зазначені тілесні ушкодження не могли виникнути при обставинах, на які вказує підозрюваний ОСОБА_4 в протоколі слідчого експерименту від 16.11.2016 р. Вищезазначені тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту від 22.10.2016 р. (Т. 1 а.п. 125-127);

висновком експерта № 1704 від 18.11.2016 р., відповідно до якого встановлено, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота: розриву селезінки, яка ускладнилась внутрішньою-черевною кровотечею з послідуючим видаленням селезінки. Дане тілесне ушкодження утворилось від локального травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент спричинення. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 27.01.1995 р. п.2.1.3. Пошкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока з крововиливом в білкову оболонку, синця в ділянці правої лопатки з садном; саден в тім`яній ділянці голови утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження у вигляді саден на лобі та правій кисті утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), могли утворитись при падінні з положення стоячи та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки (враховуючи судово-гістологічне дослідження) могло утворитись в строк вказаний в постанові. Всі інші тілесні ушкодження, у зв`язку з відсутністю морфологічного опису в медичній документації (форма та колір сінця, також наявність або відсутність кірочок на саднах, їх форми та більш детальної локалізації відносно розташування на тілі), говорити про кількість та термін їх виникнення, не є можливим. Напрямок травмуючої сили відносно тіла потерпілого ОСОБА_7 , що спричинило розрив селезінки було спереду-назад. Тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки утворилось від одного травматичного впливу, але судово медичних даних, по яким можливо було б судити від якого саме удару виник даний розрив, немає. Тілесне ушкодження у вигляді розриву селезінки у гр. ОСОБА_7 могли утворитись внаслідок ударів, які були завдані особами, зафіксованими на відеозапису камери спостереження магазину АТБ. Вище зазначені тілесні ушкодження не могли утворитись при обставинах, на які вказує ОСОБА_3 в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.09.2016 р. (Т. 1 а.п. 128-130);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2016 р., в ході проведення якого ОСОБА_3 розповів та відтворив події, які мали місце 18.09.2016 р. близько о 01 год. ночі біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Є. Тельнова, 9а. (Т. 1 а.с. 131-135);

протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2016 р., в ході проведення якого ОСОБА_4 розповів та відтворив події, які мали місце 18.09.2016 р. близько о 01 год. ночі біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Є. Тельнова, 9а. (Т. 1 а.с. 136-142);

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 19.11.2016 року було внесено відомості відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (Т. 3 а.п. 1);

рапортом від 18.11.2016 року, згідно якого вбачається, що в ході досудового розслідування провадження № 0011685 від 18.09.2016 р. не представилось можливим встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з чим виникла необхідність у виділенні кримінального провадження в окреме провадження відносно останнього (Т. 3 а.п. 3);

протоколом обшуку від 05.10.2016 р., в ході проведення якого було виявлено та вилучено спортивний чорного кольору з трьома білими смугами та кросівки (Т. 3 а.п. 33-34);

постановою про долучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.11.2016 р., відповідно до якого спортивний костюм (кофту та штани) «Аdidas» з трьома білими полосами та кросівки «New Kelaifeng 750», що належать ОСОБА_3 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та передано останньому на зберігання (Т. 3 а.п. 40);

постановою про долучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 29.09.2016 р., відповідно до якого DVD-R диск з відеозаписом «сh14_0147» з камер зовнішнього спостереження магазину «АТБ» визнано речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження (Т. 3 а.п. 43-44).

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 19.11.2016 року було внесено відомості відносно ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (Т. 3 а.п. 1);

рапортом від 18.11.2016 року, згідно якого вбачається, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 виділено в окреме провадження, оскільки не було встановлено його місце знаходження (Т. 3 а.п. 3);

розпискою ОСОБА_3 , згідно якої ним отримано на зберігання кросівки «New Kelaifeng 750» (Т. 3 а.п. 41);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2017 р., згідно якого ОСОБА_7 впізнав особу № 2 ОСОБА_5 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила йому тілесні ушкодження перебуваючи біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 3 а.п. 132-133);

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2017 р., згідно якого ОСОБА_14 впізнав особу № 4 ОСОБА_5 , як особу, яка 18.09.2016 р. наносила тілесні ушкодження ОСОБА_7 перебуваючи біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Є. Тельнова, 9а, в м. Кропивницькому (Т. 3 а.п. 136-137).

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст.121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесні ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

А дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб.

При призначенні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинили злочин, віднесений до категорії тяжких, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, віднесений до категорії нетяжких.

Як особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та та ОСОБА_5 характеризується позитивно, осудні, на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» та КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» не перебувають. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 раніше не кримінальної відповідальності не притягувались, а ОСОБА_5 раніше судимий. Крім того, ОСОБА_3 є інвалідом дитинства по зору, згідно довідки МСЕК № 168786 від 04.01.2016 р.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є щире каяття, повне визнання вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданих збитків.

Вчинення злочину особами, що перебувають у стані алкогольного сп`яніння повинна бути виключена як обтяжуюча, як така, яка нічим не підтверджується, так як ні матеріалами кримінального провадження так і обставинами встановленим в ході судового слідства не доведено перебування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, у ході судового розгляду, обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не встановлено.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_5 , то обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття та повне визнання вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину повторно.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується позитивно, щиро розкаявся, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, частково відшкодував завдані збитки, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, що відповідатиме тяжкості злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним для виправлення останнього та попередження вчинення нових злочинів. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, щиро розкаявся, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, частково відшкодував завдані збитки та із врахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заявили клопотання про звільнення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Зокрема просили його звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, за цим нетяжким злочином, посилаючись на те, що з дня його вчинення та до набрання вироком законної сили минуло більше п`яти років, від слідства та суду не ухилялася, нового злочину не вчиняв.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з ч.2 та ч 3 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкцією ч. 2 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, а тому, згідно із ч.4 ст. 12 КК України, діяння, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, є нетяжким злочином.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від призначеного покарання у виді позбавлення волі, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з тим, що він хоча характеризується позитивно, щиро розкаявся, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, вчинив новий нетяжкий злочин, а також зважаючи на наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме вчинення злочину повторно, а тому він становить суспільну небезпеку для оточуючих. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Враховуючи ту обставину, що злочин вчинено під час умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі на 11 місяці 7 днів згідно з постановою Прилуцького міського суду Чернігівської області від 23.03.2016 року, призначеного за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08.12.2014 року, покарання ОСОБА_5 на підставі ч. 4 ст. 81 КК України слід призначати із застосуванням ст.71 КК України.

Крім того, згідно ч. ч. 1 і 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

А тому суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховує обвинуваченому ОСОБА_5 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включаючи в обрахунок строку попереднього ув`язнення строки перебування особи в установах попереднього ув`язнення, визначені частиною 5 статті 72 КК України.

Оскільки зміни до Кримінального кодексу України, були внесені на підставі ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VII від 18.05.2017 р., який набрав чинності 21.06.2017 р., тобто після вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, а тому можуть бути застосовані до них лише в разі, якщо вони пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують їх становище.

Що стосується заявленого обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_11 клопотання про звільнення його за ч. 2 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, суд зазначає наступне.

В клопотанні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, за цим нетяжким злочином, посилаючись на те, що з дня його вчинення та до набрання вироком законної сили минуло більше п`яти років, від слідства та суду не ухилявся, нового злочину не вчиняв.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявленого клопотання, посилаючись на те, що мотивуючи свою позицію тим, що під час проведення досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 не з`являвся на виклики слідчого, приховував своє місце перебування, внаслідок чого йому не можливо було вручити повідомлення про підозру та допитати як підозрюваного, тобто ухилявся від слідства. У зв`язку з чим постановою слідчого від 20.12.2016 року ОСОБА_5 був оголошений у розшук. Лише 11.08.2017 року кримінальне провадження було відновлено. Такі його дії свідчать про ухилення від слідства та є обставиною, що виключає закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, встановлено, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з ч.2 та ч 3 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Таким чином особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

Така позиція щодо застосування строків давності притягнення до кримінальної відповідальності викладена в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 року справа № 328/1109/19.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України є нетяжким злочином на даний час, злочином середньої тяжкості на момент вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 5 років (на даний час строк давності також 5 років).

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0011685 від 18.09.2016 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1,3,4 КК України, дії, які ставляться в провину ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України вчинені ним 18.09.2016 року.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 18.11.2016 року ОСОБА_5 в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011685 оголошено підозру старшим слідчим Кіровоградського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_25 . 07.12.2016 р. ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_26 було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. 20.12.2016 року слідчим Кіровоградського відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_27 винесено постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_5 на неодноразові виклики до слідчого не з`являвся, його фактичне місце знаходження не було відомо, зі міцсем його проживання ОСОБА_5 був відсутній. Лише 11.08.2017 року винесено постанову про відновлення досудового розслідування. Отже, обвинувачений перебував у розшуку близько 8-ми місяців.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він знав, що перебував у розшуку, йому було відомо про здійснення органами досудового розслідування зазначеного кримінального провадження відносно нього. Такі дії свідчать про ухилення від слідства та є обставиною, що виключає закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому суд враховує позицію викладену в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 року справа № 328/1109/19, зокрема про те, що в цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвокат ОСОБА_11 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України слід відмовити.

Так, вимоги про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1552, 00 грн. з кожного, та про стягнення з ОСОБА_5 7244, 48 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, відповідно до ст.1166 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки вина обвинувачених у вчиненні злочину і заподіянні матеріальної шкоди у вказаному в позові розмірі доведена.
Однак позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 100000 гривень, з кожного підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому суд керуючись принципами виваженості та справедливості, враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, суд вважає, що співрозмірним понесеним потерпілим ОСОБА_7 моральним та фізичним стражданням буде моральна шкода в розмірі 50000 грн., з кожного.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (одного) року.

Згідно ст. 74 КК України, ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (одного) року.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 08.12.2014 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 1 (один) місяць.

ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІ від 26.11.2015 року), в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 11 серпня 2017 року по 09 листопада 2018 року.
Вважати ОСОБА_5 таким, що відбув покарання, звільнивши його від подальшого відбуття покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1552, 00 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 1552, 00 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 7244, 48 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті заявлених вимог відмовити.

Речові докази: DVD-диск, на якому мітиться відеозапис з камер зовнішнього спостереження зберігати при матеріалах справи;

спортивний костюм та кросівки, які передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 , залишити останньому, як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1