Вирок
Іменем України

14.07.2022 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз - вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 30.04.2021 року по відбуттю строку покарання, без визначеного місця проживання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке відбув 30.04.2021 року, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 03.07.2021 року близько 17.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині "Чарка до свята", що за адресою: м. Львів, пл. Липнева, 8, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме завдав удару в ліву щоку обличчя потерпілої ОСОБА_7 кулаком своєї правої руки, та відкрито намагався заволодіти грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 в сумі 100 грн. та грошовими коштами, що знаходились у касовому сховищі даного магазину в сумі 3900 грн., однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були зупинені сторонніми особами.
Таким чином, ОСОБА_5 скоїв незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав частково, а саме не заперечив факту нанесення удару потерпілій ОСОБА_7 , стверджуючи, що такий було здійснено механічно, коли він відмахувався від потерпілої. Водночас обвинувачений категорично заперечив наявність в нього умислу на відкрите викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_5 пояснив, що 03.07.2021 року він разом зі своїм знайомим, з яким познайомились у реабілітаційному центрі для алко-наркозалежних, перебували на пл. Липневій у м. Львові, де на підвіконні магазину «Чарка до свята» розпивали пляшку горілки, яку принесли із собою. До них кілька разів виходила з магазину продавець потерпіла ОСОБА_7 , яка робила їм з цього приводу зауваження. В подальшому вони зі знайомим вирішили придбати ще горілки, однак, на двох у них було приблизно 28-29 грн., тому він вирішив зайти до продавця ОСОБА_7 в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і позичити в неї гроші, щоб придбати горілку в іншому магазині, адже в цьому вона коштувала дорожче. Думав, що ОСОБА_7 дасть гривень 5, щоб вони вже пішли. Після цього він сказав товаришу «я пішов» і зайшов до магазину, де в цей час перебував його знайомий він не знає, за ним не слідкував. У торговий зал зайшов з палицею, яку використовує при ходьбі після того, як чотири роки тому його збила машина. Одразу підійшов близько до ОСОБА_7 , яка була одна в магазині, нахилився до неї, бо вона нижча по зросту, і сказав «дай гроші». При цьому, пояснив, що у такий спосіб мав намір позичити у продавця гроші до вечора, умислу здійснити грабіж у нього не було. Однак, ОСОБА_7 відповіла йому грубими словами і відштовхнула, у відповідь на образу він механічно вдарив її один раз правою рукою по щоці. Від поштовху ОСОБА_7 його палиця полетіла і він став на місці, після чого до магазину зайшов свідок ОСОБА_8 , а потім й інші люди, і його затримали. Вважає, що його неправильно зрозуміли, адже наміру грабувати він не мав.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому незакінченого замаху на грабіж, його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, доведена належними, допустимими і достатніми доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала показання про те, що вона є продавцем у магазині алкогольних напоїв «Чарка до свята» на пл. Липневій, 8 у м. Львові. 03.07.2021 року двоє раніше невідомих їй чоловіків розпивали напої на підвіконнику із зовнішньої сторони магазину. У зв`язку з цим вона кілька разів робила їм зауваження, на що вони запевняли, що скоро підуть. Коли після чергового зробленого зауваження вона зайшла всередину магазину, через деякий час ці чоловіки також зайшли в магазин, однак, один з них вийшов, а другий ОСОБА_5 , який був з палицею, цілеспрямовано пішов до прилавку, зайшов у прохід, яким користується продавець, у відповідь на її запитання «куди ви йдете?» вдарив її кулаком у ліву сторону обличчя і сказав «давай деньги». На той час у неї були грошові кошти в сумі 100 грн., а також 3900 грн. знаходились в касовому сховищі за прилавком, яке було відчинене і перебувало в полі зору ОСОБА_5 . У відповідь на дії останнього вона вдарила його пляшкою горілки по голові, щоб він відійшов, проте ОСОБА_5 почав кидатися на неї. Конфлікт загалом тривав приблизно 3 хв., ОСОБА_5 затискав її до драбини, яка стояла за прилавком. Тільки після нанесеного удару пляшкою горілки обвинувачений трохи подався назад. У цей час вона натисла кнопку охорони та кричала «допоможіть». На її крик зреагував свідок ОСОБА_8 , який, будучи на вулиці, почув прохання про допомогу, зайшов до магазину, скрутив ОСОБА_5 та утримував його до приїзду правоохоронців.
Свідок ОСОБА_8 , будучи допитаним судом, пояснив, що 03.07.2021 року він перебував на пл. Липневій у м. Львові та почув крик про допомогу з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Він одразу ж зайшов всередину магазину і побачив, що ОСОБА_5 , якого до цього часу він не знав, навалився своїми руками зверху на продавця ОСОБА_7 , яка була значно нижча від нього по зросту, і тримав її за плече, шию та голову. У цей час продавець плакала і просила про допомогу. У зв`язку з цим він схопив ОСОБА_5 за шию та руку і вивів з магазину. При цьому, обвинувачений нецензурно висловлювався, погрожував йому, вказуючи, що обов`язково його знайде. Потерпіла після події перебувала у шоковому стані, трусилася з переляку. Про те, що обвинувачений вимагав гроші у потерпілої йому відомо від останньої. На вулиці він утримував ОСОБА_5 до приїзду правоохоронців.
Судом у судовому засіданні безпосередньо досліджено письмові та речові докази у справі, якими доводиться вина обвинуваченого, зокрема:
-протокол огляду місця події від 03.07.2021 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду було приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого на пл. Липнева, 8 у м. Львові. Огляд проводився в присутності понятих та з участю потерпілої ОСОБА_7 . В ході огляду встановлено, що приміщення магазину має розміри 6х4 м., вхід до нього здійснюється через коричневі металопластикові двері із скляною вставкою, до яких ведуть дві сходинки. По ліву сторону від входу розташовано стелаж з товаром, на підлозі поскладані палети із напоями в пластиковій і металевій тарі. За вказаними напоями знаходиться металевий каркас із сітчастою перегородкою, за якою наявний прохід шириною 0,5 м. По праву сторону від входу вздовж стіни розташовані 3 холодильники з алкогольними напоями. На відстані 3 м. навпроти входу розміщений прилавок касова стійка, на якому з лицевої сторони розташований невеликий стелаж з їжею, а над касовою стійкою стелаж з упаковками сигарет. Також на прилавку знаходиться касовий апарат, калькулятор. Біля даного прилавку-стійки з лицевої сторони на підлозі виявлено дерев`яну палку світло-коричневого кольору із ручкою для тримання з вигином г-подібної форми. Із тильної сторони прилавку виявлено монітор до комп`ютера, клавіатуру, принтер, системний блок до комп`ютера та сканер штрих-кодів. У прилавку розміщена шухляда, яка на момент огляду зачинена на ключ та в подальшому була відчинена потерпілою і в такій виявлено грошові кошти номіналом 20, 10, 5, 1 грн. та металеві монети усіх діючих номіналів. З місця події вилучено дерев`яну палицю для ходьби г-подібної форми світло-коричневого кольору. До протоколу долучено фототаблицю з фотознімками загального вигляду магазину, розташування дерев`яної палиці для ходьби та касової шухляди.
-протокол затримання від 03.07.2021 року, відповідно до якого у цей день о 17.10 год. (час фактичного затримання) на підставі ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 як особу, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. Згідно вказаного протоколу ОСОБА_5 03.07.2021 року близько 17.10 год., перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Львів, пл. Липнева, 8, із застосууаням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя, відкрито намагався заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , однак, умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі. При затриманні у ОСОБА_5 вилучено наплічник, куртку, одяг.
-висновок експерта №766 від 03.07.2021 р. за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено синці на верхній губі зліва, на руках, на правому стегні, садно на лівому передпліччі, які утворились внаслідок контактів вказаних ділянок тіла із тупими предметами та тупими предметами з обмеженою поверхнею, могли виникнути від удару рукою та при стисненні пальцями 03.07.2021 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. З урахуванням локалізації і характеру тілесних ушкоджень не слід вважати можливим їх виникнення внаслідок одноразового падіння на площину з висоти власного зросту.
- постанову слідчого СВ ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області від 03.07.2021 року ОСОБА_9 , якою виявлену та вилучену 03.07.2021 року у приміщені магазину «Чарка до свята» дерев`яну палку для ходьби г-подібної форми світло-коричневого кольору визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
-постанову слідчого СВ ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області від 03.07.2021 року ОСОБА_9 , якою наплічник червоного, чорного, сірого кольору із вмістом куртки та майки чорних кольорів визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
-протокол огляду предметів від 04.07.2021 року, складений за результатами проведення огляду речей, вилучених у ОСОБА_5 , а саме наплічника та верхнього одягу. Відповідно до протоколу наплічник виготовлений із тканини чорного, червоного, сірого кольорів, марки «Aspen Sport», двохсекційний. На лицевій частині даного наплічника знаходиться емблема марки виробника даного наплічника з резини, а саме « ОСОБА_10 ».
-постанову слідчого СВ ВП №3 ЛРУП ГУНП у Львівській області від 06.07.2021 року ОСОБА_9 , якою отриманий в порядку ст.93 КПК України CD-R диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, що знаходиться у приміщенні магазину «Чарка до свята» (м. Львів, пл. Липнева, 8), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
-протокол огляду предметів від 06.07.2021 року, згідно якого оглядався CD-R диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, що знаходиться у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Львів, пл. Липнева, 8). Згідно вказаного протоколу на відеозаписах, що містяться на диску, зафіксовано як 03.07.2021 року о 17.05 год. до приміщення магазину заходить невідома особа чоловічої статі, яка одягнута у джинсову куртку темно-синього кольору та на плечах неї знаходиться наплічник сіро-червоного кольору. Дана невідома особа чоловічої статі підходить до проходу між прилавком та касовою стійкою і зникає з кадру. В подальшому за цією особою заходить також невідома особа чоловічої статі, яка відображається у скляних дверях одного із холодильників. Дана особа одразу ж направляється до виходу із приміщення даного магазину. Надалі в кадрі з`являється особа чоловічої статі, яка має коротку стрижку, волосся чорного кольору, на обличчі медична маска чорного кольору, одягнута у футболку чорного кольору, яка нагинає у свою сторону особу, що першою зайшла до магазину, заламує її та виводить із приміщення магазину.
-CD-R диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, що знаходиться у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Львів, пл. Липнева, 8), який безпосередньо оглянуто в судовому засіданні. На такому зафіксовано події, які відбулися 03.07.2021 року у вказаному магазині. Зокрема, о 17.05 год. зазнято, як двоє чоловіків, один з яких має рюкзак сіро-червоного кольору, а інший одягнений у спортивний костюм, зайшли до магазину, при цьому чоловік з рюкзаком прослідував до касової стійки, після чого зник з кадру та почувся жіночий голос «куди ви йдете?». У цей час інший чоловік, одягнений у спортивний костюм, попрямував на вихід з магазину. У відповідь на запитання «куди ви йдете?» на відеозаписі чути чоловічий голос «где бабки, бабки где?». Згідно оглянутого в судовому засіданні відеофайлу camera_Камера1_camera_0458_0525_1488906, починаючи із епізоду з 17:05:01 год., чоловік двічі повторив фразу «где бабки, бабки где?». Враховуючи, що у магазині залишився чоловік з рюкзаком, який в подальшому був вилучений у ОСОБА_5 , суд доходить висновку, що фраза «где бабки, бабки где?» належить власне ОСОБА_5 , при цьому, останній в судовому засіданні даного факту не заперечив. На фрагменті відеозапису з часовим позначенням 17:07 год. чоловік, який, як з`ясовано, був свідком ОСОБА_8 , виводячи ОСОБА_5 з магазину, звернувся до продавця з проханням викликати поліцію.
-протокол проведення слідчого експерименту від 08.07.2021 року з доданим оптичним диском, який оглянуто в судовому засіданні, згідно яких потерпіла ОСОБА_7 на місці події за участю понятих і статистів показала, як обвинувачений ОСОБА_5 03.07.2021 року зайшов до приміщення магазину «Чарка до свята» із дерев`яною палицею для ходьби, рушив до проходу у касову зону, притис її до драбини, що стояла коло стіни, вдарив її кулаком правої руки у ліву частину обличчя, вимагаючи гроші, а вона в подальшому вдарила його пляшкою горілки, криком просила про допомогу, боролась і відштовхувала нападника. При цьому, вказала, що після її удару пляшкою горілки ОСОБА_5 трохи подався назад, кинув свою палицю для ходьби, однак, своїх дій не припинив. На її крик до магазину зайшов ОСОБА_8 , який скрутив і вивів ОСОБА_5 на вулицю, а вона викликала поліцію.
-протокол проведення слідчого експерименту від 08.07.2021 року з доданим оптичним диском, який оглянуто в судовому засіданні, згідно яких свідок ОСОБА_8 на місці події за участю понятих і статистів показав, як він 03.07.2021 року, проходячи повз магазин «Чарка до свята» на пл. Липнева, 8 у м. Львові, почув жіночий крик про допомогу, звернув увагу, що біля дверей стоїть чоловік, якого він відштовхнув, та зайшов всередину. Там він побачив у проході біля прилавка чоловіка, як в подальшому з`ясовано ОСОБА_5 , який тримав руки на шиї потерпілої ОСОБА_7 , остання пручалась, боролась з ОСОБА_5 . Він, не зволікаючи, схопив ОСОБА_5 за шию та руку і вивів з магазину, де очікували на поліцію.
Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд зазначає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.
Як встановлено судом, показання потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 про застосування до потерпілої насильства з боку ОСОБА_5 є послідовними, несуперечливими, узгоджуються між собою та підтверджені іншими вищенаведеними здобутими у справі доказами, зокрема оглянутими відеозаписами з камер відеоспостереження, відеозаписами проведення слідчих експериментів із потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 , які незалежно один від одного уточнили спосіб, механізм та обставини заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що повністю співпадають.
При цьому, суд не може вважати спроможною версію обвинуваченого про те, що він мав намір позичити кошти в потерпілої, а не грабувати її, адже така не підтверджується жодними належними і допустимими доказами. Навпаки, в судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів встановлено, що ОСОБА_5 в момент вчинення інкримінованих йому дій жодних прохань до ОСОБА_7 з приводу позичання в неї грошей не висловлював. Навпаки, з оглянутих у судовому засіданні відеоматеріалів з камери відеоспостереження магазину «Чарка до свята» слідує, що обвинувачений звертав до ОСОБА_7 лише одну фразу: «где бабки, бабки где?», що, на переконання суду, свідчить про вимогу передати кошти, а не пропозицію їх позичити. Крім цього, суд враховує, що після огляду і дослідження в судовому засіданні вказаних відеозаписів ОСОБА_5 змінив свою позицію. Так, в ході його допиту судом він наполягав на тому, що хотів позичити кошти в ОСОБА_7 і казав їй «дай гроші», однак, в подальшому наполіг на тому, що потерпіла його відштовхувала через непорозуміння між ними, в ході чого у нього зникли гроші, які він тримав у руці в сумі приблизно 28-29 грн., а тому й питав в потерпілої «где бабки?».
За таких обставин суд вважає зміну обвинуваченим версій розвитку подій обраною ним тактикою захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Сукупністю зібраних і досліджених доказів підтверджуються показання потерпілої про те, що ОСОБА_5 мав на меті відкрито заволодіти коштами, вчиняв активні дії для цього, зокрема, вдарив потерпілу кулаком по обличчю, зчинив штурханину, вимагав повідомити, де знаходяться кошти. При цьому, стрімкість розвитку подій, їх цілеспрямованість, активний опір потерпілої вказують на наявність в ОСОБА_5 умислу власне на заволодіння коштами. Доводи обвинуваченого про те, що він запитував у ОСОБА_7 «где бабки?» для відшукання своїх коштів, які загубились в ході штурханини, не знаходять свого підтвердження, адже таких коштів на місці події виявлено не було, жодних доказів їхньої наявності немає.
Суд не має підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 , адже такі повністю узгоджуються з дослідженими судом доказами, перебувають з ними у взаємозв`язку, крім цього, свої показання останні давали, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за введення суду в оману.
З урахуванням наведеного суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, а саме незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненого повторно. При цьому враховується, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України, а також із застосуванням насильства, яке згідно висновку експерта №766 від 03.07.2021 року спричинило потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. Також приймається до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, адже його дії були присічені сторонніми особами, а саме свідком ОСОБА_8 , який затримав обвинуваченого безпосередньо на місці події.
Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд враховує, що відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання заволодіти чужим майном для власного збагачення, вчинення замаху на злочин, тобто незакінченого злочину, який не було доведено до кінця внаслідок викриття винного і затримання очевидцем, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, особу ОСОБА_5 , який раніше судимий, за попереднім місцем відбування покарання характеризується посередньо, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, водночас хворіє на лівобічний коксартроз, хронічний гепатит С, туберкульоз.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти приватної власності, нове кримінальне правопорушення вчинив, маючи не зняту і непогашену судимість за попереднім вироком, ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Водночас відсутність обтяжуючих обставин, а також вчинення обвинуваченим незакінченого злочину дають підстави суду визначити таке покарання на рівні мінімальної межі для даного виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.186 КК України, що відповідає вимогам ст.ст.63, 68 КК України. Медичних протипоказань для відбування зазначеного виду покарання в обвинуваченого немає. Так, згідно наданої стороною захисту інформаційної довідки Філії ЦОЗ ДКВС України у Львівській області №747-Ф/ПВ-22-вих від 22.06.2022 року стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний, останній перебуває на диспансерному обліку в лікарів терапевта, інфекціоніста та фтизіатра, отримує необхідне лікування амбулаторно. З наведеного слідує, що обвинувачений не перебуває в критичних станах, які б могли слугувати перешкодою для виконання щодо нього покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 положень ст.ст.69, 75 КК України, на чому наполягали обвинувачений та його захисник в судовому засіданні.
Так, відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. Отже, обов`язковою умовою для застосування судом положень ст.69 КК України є наявність кількох пом`якшуючих обставин на стороні обвинуваченого. У даному ж випадку таких обставин не встановлено, що виключає можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, визначеної у санкції ч.2 ст.186 КК України.
Відсутні підстави також для застосування судом положень ст.75 КК України, при цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, новий корисливий злочин проти власності вчинив у відносно короткий період часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його стійку установку на вчинення кримінальних правопорушень та небажання стати на шлях виправлення.
При призначенні покарання суд також бере до уваги те, що за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.07.2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 К України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, обвинувачений покарання відбув повністю та звільнений з місць позбавлення волі 30.04.2021 року по відбуттю покарання, що підтверджується довідкою про звільнення серії ВОЛ №10685. За наведених обставин незнята та непогашена судимість за вказаним вироком є підставою для кваліфікації нового суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 за ознакою повторності, водночас підстав для застосування ст.71 КК України за наведених обставин немає.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку із призначенням покарання за даним вироком у виді позбавлення волі підстав для скасування чи зміни такого запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, накладався арешт.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 03.07.2021 року, тобто з часу фактичного затримання та поміщення під варту.
Запобіжний захід, раніше обраний ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 року на тимчасово вилучене майно, а саме: дерев`яну палицю для ходьби г-подібної форми світло-коричневого кольору.
Речові докази: 1) дерев`яну палицю для ходьби г-подібної форми світло-коричневого кольору, наплічник із вмістом (майка та куртка), які згідно квитанції №7 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) CD-R диск із відеозаписами з камери відеоспостереження, що знаходиться у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (м. Львів, пл. Липнева, 8), залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1