Справа № 165/2734/21
Провадження № 1-кп/165/176/22
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2022 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,
психолога ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нововолинську кримінальне провадження про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литовеж, Іваничівського району Волинської області, громадянина України, з загальною базовою середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частино 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України, -
Неповнолітній ОСОБА_7 25.06.2021 о 13 год. 55 хв., перебуваючи в магазині ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» «SINSAY», який розташований у приміщенні ТРЦ «FOREST», що за адресою м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 23, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав рюкзак, вартістю 526 грн., спричинивши ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» «SINSAY» майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, неповнолітній ОСОБА_7 26.06.2021 року в період часу з 12 год. 13 хв. по 12 год. 37 хв., перебуваючи в магазині ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» «SINSAY», який розташований у приміщенні ТРЦ «FOREST», що за адресою м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 23, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного заволодіння чужим майном, переконавшись що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чоловічий піджак вартістю 569 грн. 33 коп., чоловічі джинси, вартістю 323 грн. 33 коп. та записник, вартістю 118 грн. 86 коп., спричинивши ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майнової шкоди на загальну суму 1011 грн. 52 коп.
Обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у кримінальних правопорушеннях, в яких він обвинувачується, суду показав, що 25.06.2021 в магазині «SINSAY», який розташований у приміщенні ТРЦ «FOREST», що за адресою м. Нововолинськ, бульвар Шевченка, 23 таємно викрав рюкзак, а 26.06.2021 року в магазині «SINSAY» таємно викрав піджак, джинси та записник. У вчиненому щиро розкаюється просить його суворо не карати.
Винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України також підтверджується такими матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні.
Витягами з ЄРДР з яких вбачається, що було внесено до ЄРДР інформацію про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України (а.с. 34, а.с. 41).
Листами-відношенням, з яких вбачається, що представник потерпілого повідомив відділ поліції про викрадення у ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» «SINSAY» речей ( а.с. 35, а.с. 42).
Протоколом огляду приміщення від 26.06.2021 року, яким було оглянуто приміщення магазину» «SINSAY» у м. Нововолинську (а.с. 36-37).
Заявами бабусі обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 . ОСОБА_8 - про добровільну видачу працівникам поліції викрадених обвинуваченим речей та товарного чеку (а.с. 38, а.с. 43, а.с.46-48).
Протоколами огляду місцевості від 26.06.2021 та 29.06.2021 року, з яких вбачається, що бабуся обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 - видала працівникам поліції викрадені обвинуваченим речі (а.с. 39, а.с. 44).
Постановою про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 29 червня 2021 року, з якого вбачається, що чоловічий рюкзак чорного кольору визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с. 49).
Протоколами огляду предмету від 17.07.2021р. та від 20.07.2021, з яких вбачається, що було оглянуто оптичні диски з камер відеоспосереження магазину «Сінсей» (а.с. 54-55, а.с. 57-58).
Постановами про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження, з яких вбачається, що оптичні диски визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с. 56, а.с. 59).
Протоколом огляду від 20.07.2021р. з якого вбачається, що було оглянуто джинсову куртку, джинсові штани, записник, бирки, та поліетиленову упаковку з магазину «Сінсей» (а.с. 60-65), які постановою про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с. 65-66).
Висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/6154-ТВ від 28.07.2021р., з якого вбачається, що ринкова вартість чоловічого піджака станом на 26.06.2021р. могла становити 569,33грн., ринкова вартість джинсів чоловічих станом на 26.06.2021р. могла становити 323,33грн., ринкова вартість записника станом на 26.06.2021р. могла становити 118,86грн., ринкова вартість рюкзака станом на 25.06.2021р. могла становити 526,00грн. (а.с. 67-76).
Отже, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, що йому інкримінуються доведена в судовому засіданні повністю, а його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд відносить вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.
Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є не судимим та вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 79) має середню освіту (а.с. 80-81), посередньо характеризувався за місцем навчання (а.с. 82), на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 83-85), має постійне місце проживання (а.с. 86), навчається у Республіка Польща.
Згідно досудової доповіді органу пробації, встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 оцінюється як низький і виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк (а.с. 23-33).
Як зазначено в статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
В судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про звільнення неповнолітнього ОСОБА_7 від покарання (без визначення його виду та розміру) із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.
Представник служби у справах дітей Нововолинської міської ради Волинської області, як законний представник обвинуваченого також вважає за можливе застосувати до неповнолітнього обвинуваченого примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, згідно яких - в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття.
Згідно вимог ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому слід зазначити, що системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч.ч.4 і 5 ст.74, ч.1 ст.105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст.ст.75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст.78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного в санкції статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.
Отже, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Даний висновок також закріплений в правовій позиції викладеній в постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 червня 2020 року (справа № 161/7253/18, провадження № 51-2615 км 19), щодо застосування положень ст. 105 КК, а саме звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст. 105 КК здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину.
Враховуючи викладене, а також те, що, як було зазначено вище, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем навчання характеризується посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, навчається, тому суд приходить до висновку, що на момент постановлення вироку неповнолітній ОСОБА_7 не потребує застосування покарання.
Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений частиною 2 ст.105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 вважає необхідним застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 примусовий захід виховного характеру у виді застереження.
Процесуальні витрати за проведення у даному кримінальному провадженні судової експертизи в розмірі 1029,72 грн. суд стягує з законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 65-67, 97, 105 КК України, ст.ст.349, 368, 373-376, 497 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 185 КК України.
На підставі частини 1 статті 105 КК України, звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання, без визначення його виду і розміру.
На підставі частини 2 статті 105 КК України застосувати до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 105 КК України у виді застереження.
Речові докази джинсову куртку з биркою, джинсові штани з биркою, блокнот чорного кольору бирку з товарів з упакуванням, чоловічу кофту, рюкзак чорного кольору, які зберігаються у камері схову речових доказів Відділення поліції №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області повернути обвинуваченому ОСОБА_7 , скасувавши арешт накладений ухвалами слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 02 липня 2021 року.
Речові докази оптичні диски, які зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави 1029 (одну тисячу двадцять дев`ять) гривень 72 коп. судових витрат за проведення у провадженні судової експертизи.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1