У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.05.2022 Справа №607/6510/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у межах кримінального провадження №0000014 від 23.06.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, з весни 2014 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , як радикально налаштованої проти дій органів державної влади України особи, виник злочинний умисел вступити до складу терористичної організації «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР») і взяти участь у її діяльності.

При цьому останньому було відомо, що «ДНР» є стійкою організацією, яка безперервно функціонує з квітня 2014 року, з чіткою ієрархією та структурою, що складається з політичного і силового блоків, з розподілом ролей та функцій між її учасниками, встановленими правилами поведінки, обов`язковими для усіх учасників під час підготовки і вчинення терористичних актів, а також, що вона здійснює терористичну діяльність на території України з відому та за вказівкою її керівників, тобто, що вказана організація у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 № 638-IV є терористичною.

Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладалися наступні обов`язки:

- створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

- видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;

- організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ДНР»;

- проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

- організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно настроєних до їх діяльності, а також її розподілу;

- налагодження взаємодії з іншою терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її лідерами з метою координації дій, направлених на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам та Збройним Силам України;

- налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;

- надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;

- забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

У свою чергу, на учасників силового блоку покладалися такі обов`язки:

- організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції (з квітня 2018 року - операції об`єднаних сил);

- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

- вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» та керівництво їхніми діями;

- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

- скоєння терактів та диверсій на території України;

- захоплення зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки, транспортних засобів та будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, операції об`єднаних сил та забезпечення власної злочинної діяльності;

- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;

- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ДНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

- вчинення дій, направлених на унеможливлення проведення виборів Президента України на території Донецької області;

- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за її участі знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ЛНР» та «ДНР» терористичними організаціями.

Зокрема, у зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 за № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 №106-VIII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 №1597-VII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 №337-VIII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 №1596-VII, постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 №145-VIIІ.

Радою національної безпеки і оборони України 13.04.2014 прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України №405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 №33/6/а, районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

Указом Президента України № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», на виконання вимог Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», антитерористичну операцію переформатовано в операцію об`єднаних сил.

Також ОСОБА_5 був проінформований, що учасники силового блоку «ДНР» на території Донецької області вчиняють акти тероризму, а саме: застосовують зброю, здійснюють вибухи, вбивства, захоплюють адміністративні будівлі, заручників, перешкоджають виконанню свого обов`язку співробітникам правоохоронних органів та Збройних Сил України, знищують військову техніку, чинять інші дії, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людей, заподіюють значну майнову шкоду, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та для впливу на прийняття рішень, вчинення дій органами державної влади і місцевого самоврядування, привернення уваги громадськості до політичних та інших поглядів терористів, що полягають в не сприйнятті державної влади України.

Весною 2014 року ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи в м. Краматорськ Донецької області, вступив до складу підрозділу силового блоку терористичної організації «ДНР» - терористичну групу «Народне ополчення Донбасу». Вказана терористична група діяла на території Донецької області та брала активну участь у збройному протистоянні українським військовослужбовцям в ході проведення антитерористичної операції. Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена терористичної групи «Народне ополчення Донбасу», ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаній терористичній організації та виконанні її цілей і завдань.

При цьому ОСОБА_5 усвідомлював, що основною метою діяльності терористичної організації «ДНР» є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом ведення бойових дій проти Збройних Сил України та правоохоронних органів, які діють в рамках проведення операції об`єднаннях сил, і створення незаконного державного утворення «ДНР» в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України.

Надалі, з 2015 року терористична група « ІНФОРМАЦІЯ_2 » реформована як «1-й Армійський Корпус» до складу підрозділу силового блоку якого входила « НОМЕР_4 Окрема Слов`янська Мотострілкова бригада 1 Армійського корпусу Донецької народної республіки», в/ч НОМЕР_5 , яка дислокувалась в АДРЕСА_1 .

В подальшому, у період з лютого 2015 року до листопада 2016 року та з вересня 2017 року до осені 2018 року, ОСОБА_5 займав посади: снайпера та командира 4 роти 2 мотострілецького батальйону, у званні старшого лейтенанта гвардії « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При цьому ОСОБА_5 обрав собі позивні « ОСОБА_6 » і « ОСОБА_7 ». Також, його було забезпечено форменим одягом з відповідними знаками розрізнення та символікою, вогнепальною зброєю, засобами зв`язку та військовою технікою.

У відповідності до своїх посадових обов`язків, займаючи посаду снайпера на нього покладались наступні обов`язки: зайняття позиції та ведення вогню по військовослужбовцях підрозділів Збройних Сил України, вогнева підтримка піхоти високоточним вогнем на великі дистанції по вогневих позиціях ЗСУ, забезпечення захисту флангів, прикриття вогнем підрозділів «ДНР», участь в контратаках, знищення найбільш важливих цілей, що перешкоджають просуванню особового складу «ДНР».

Виконуючи обов`язки командира 4 роти 2 мотострілецького батальйону у званні старшого лейтенанта гвардії « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_5 відповідав за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особового складу, успішне виконання батальйоном бойових завдань, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу, внутрішній порядок, стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів, а також керував діями підпорядкованих йому учасників терористичної організації «ДНР».

Так, у період з лютого 2015 року до листопада 2016 року та з вересня 2017 року до осені 2018 року ОСОБА_5 , втілюючи свій злочинний задум та переслідуючи мету збройного протистояння підрозділам Збройних Сил України, брав участь у веденні бойових дій проти військовослужбовців ЗСУ, на боці терористичної організації «ДНР», умисно виконував злочинні завдання вказаної терористичної організації, здійснював спостереження за полем бою, виявляв і оцінював цілі, знищував найбільш важливі з них, використовував захисні і маскувальні властивості місцевості та місцевих предметів з метою зайняття вигідної вогневої позиції для ураження противника.

Крім того, діючи в інтересах терористичної організації «ДНР», з метою отримання даних щодо дислокації, чисельності, тактики та методів ведення дій українських військових та співробітників правоохоронних органів, направлених на звільнення окупованих територій Донецької області, проводив розвідувальні заходи та здійснював спостереження за переміщенням українських військовослужбовців.

Також ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, у вищевказаний період, з метою виконання злочинних завдань вищевказаної терористичної організації, керував підлеглими йому військовослужбовцями «ДНР» для протидії ЗСУ, підтримував їх моральний і психологічний стан, організовував та безпосередньо керував бойовою підготовкою, здійснював контроль за її ходом, з метою забезпечення підтримання військової дисципліни у вищевказаному підрозділі, організовував проведення перевірок вчинених терористами порушень громадського порядку, а також для досягнення мети терористичної організації здійснював вербування та організовував вступ в очолюваний ним батальйон молодих бійців та новобранців. З метою отримання і закріплення військових навичок та створення умов, для належного функціонування очолюваного ним підрозділу, організовував військові навчання із стрільбами для підлеглих йому терористів і заохочував кращих.

Окрім цього, ОСОБА_5 перебуваючи на навчальному полігоні, який знаходиться поблизу смт. Тельманове (Бойківське) Кальміуського району Донецької області, з метою підвищення рівня бойової підготовки особового складу терористичної організації «ДНР», проводив навчання для молодих бійців та новобранців з рукопашного бою, правил поводження із різного виду зброї, як холодною так і вогнепальною.

Отже, ОСОБА_5 умисно, з весни 2014 року, будучи в підрозділі силового блоку терористичної організації «ДНР» - терористичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а в подальшому, у період з лютого 2015 року до листопада 2016 року та з вересня 2017 року до осені 2018 року, перебуваючи на посадах снайпера та командира 4 роти 2 мотострілецького батальйону у званні старшого лейтенанта гвардії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » терористичної групи «1 Окремої Слов`янської Мотострілкової бригади 1 Армійського корпусу Донецької народної республіки», в/ч НОМЕР_5 , брав участь у злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» на тимчасово окупованій території Донецької області.

21.02.2022 у порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Вручити останньому письмове повідомлення про підзору не виявилося за можливе, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 постійно проживає на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьк та на території держави-агресора РФ.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлення, шляхом публікації повісток про виклик в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора

01.03.2022 у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 постійно перебуває на тимчасово окупованій території України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, в порядку ст. 281 КПК України, оголошений у розшук.

Крім того, відповідно до повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Донецькій області № 31/5-344 від 25.01.2022, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкцією ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України передбачено покарання з можливою конфіскацією майна, у зв`язку з чим належить арештувати майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 .

На даний час досудовим розслідуванням не встановлені всі особи, які сприяють ОСОБА_5 в участі у терористичній організації «ДНР», а тому існує обґрунтована підозра вважати, що в разі повідомлення підозрюваного про наміри накласти арешт на його майно, останній може його відчужити, тому просить клопотання задовольнити.

У судове засідання учасники розгляду клопотання не з`явились, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Повідомлення власника майна не здійснювалось на підставі ч.2 ст.172 КПК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

На думку слідчого судді, дане клопотання підлягає задоволенню з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ моделі 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_3 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1