Справа № 461/1192/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/301/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги
13 квітня 2022 року м. Львів

Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вивчивши матеріали апеляційної скарги прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2022 року щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 357, ч. 1,4 358 КК України,

встановив:
вироком Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2022 року, постановленому у спрощеному провадженні, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.ч.1,4 ст.358 КК України.

Призначено йому покарання:

за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирішено питання з речовими доказами.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить таку прийняти до розгляду, оскільки прокурор не викликався у судове засідання, а копію вироку отримав лише 04.04.2022р., при цьому не просить про поновлення пропущеного строку на подачу апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що таку слід повернути, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи копія вироку судом першої інстанції направлялась прокурору 24.02.2022 р.

У відповідності до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення; на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Окрім того, якщо прокурор оскаржує вирок лише в частині призначеного покарання, то у відповідності до ч.1 ст.117 КПК України процесуальний строк може бути поновлений за клопотанням заінтересованої сторони, якщо він пропущений з поважних причин.

Однак, прокурором такого клопотання не подано.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Слід зазначити, що розпорядження про виконання оскарженого вироку Галицьким районним судом м. Львова було направлено 30.03.2022 року до Самбірського міського відділу Центру пробації у Львівській області, а апеляційна скарга прокуратурою подана до суду першої інстанції лише 08.04.2022 р., що в свою чергу може свідчити про недостатній нагляд органами прокуратури за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, що передбачено ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру».

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відтак, вважаю, що апеляційну скаргу прокурора слід повернути.

Керуючись ч.3 ст. 399 КПК України,

постановив:
повернути апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2022 року щодо ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 357, ч. 1,4 358 КК України прокурору Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою і усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Роз`яснити представнику прокуратури, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження або поза таким із мотивованим клопотанням про поновлення такого строку.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Суддя ОСОБА_2