Справа №368/947/16-к. Провадження №11-кп/824/1622/2022. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

25 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської областівід 28 грудня 2021 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000233щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Кагарлик, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

клопотання прокурора задоволено.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного 14.09.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області, обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, терміном на 60 днів та постановлено його утримувати в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Встановлено строк дії ухвали з 28.12.2021 року по 25.02.2022 року включно.

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу відмовлено.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватись від суду з огляду на систематичні неявки останнього до суду й неповідомлення суду про причини своєї неявки, негативно впливати на свідків, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, а також зважаючи на дані про його особу, який продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується негативно, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими і за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років позбавлення волі, неодноразово судимий,місцевий суд дійшов висновку про підвищену суспільну небезпеку цієї особи та відсутність підстав для скасування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської областівід 28 грудня 2021 року; перевірити законність його затримання 13.09.2021 року, визнати незаконним і звільнити його з-під варти.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що ухвала місцевого суду постановлена внаслідок неповного судового розгляду, з порушенням його права на захист й розумних строків розгляду справи, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та прав людини і основоположних свобод. Так, стверджує, що у матеріалах клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні докази, які підтверджують його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Будь-яких доказів для доведення його вини не було досліджено під час судового засідання. Також йому не було надано на ознайомлення матеріалів вказаного клопотання. Разом з цим місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні заявлених ним під час судового розгляду клопотань про ознайомлення з матеріалами клопотання сторони обвинувачення, про допит потерпілої і свідків, про дослідження речових доказів у суді, про перевірку законності його затримання та тримання під вартою, а також не розглянув його письмові клопотання з вищевказаних питань, у тому числі й про істотне порушення прав та свобод людини. Водночас звертає увагу на те, що суд першої інстанції не розглянув його клопотання про скасування або зміну застосованого стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у встановлений законом строк, чим порушив вимоги ст. 9, ст. 186, ч. 4 ст. 201 КПК України та положення п.п. 1, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали контрольного провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Мотиви Суду

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження під №0000233 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області 28 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою терміном на 60 днів та постановлено його утримувати в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час суттєво не зменшились.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 28 грудня 2021 року року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадження щодо ОСОБА_6 не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

На думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Кагарлицького районного суду Київської областівід 28 грудня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської областівід 28 грудня 2021 року, якою клопотання прокурора задоволено; продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного 14.09.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області, обвинуваченому ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, терміном на 60 днів та постановлено його утримувати в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор»; встановлено строк дії ухвали з 28.12.2021 року по 25.02.2022 року включно; в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу відмовлено, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 з ю б і н ОСОБА_8 . М и к о л ю ОСОБА_9 Ш р о л ь