Справа № 446/803/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

захисника ОСОБА_6 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 27 квітня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянин України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Банюнин Кам`янка-Бузького району Львівської області, жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, з професійно технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, РНОКПП НОМЕР_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 згідно наказу №21-к від 01.03.2021 призначений на посаду агронома масиву ТОВ «Агро Л В Лімітед» та відповідно до Договору про повну матеріальну відповідальність від 01.03.2021, з яким був ознайомлений 01.03.2021 та відповідно до якого: «В порядку та на умовах, визначених цим Договором, та на підставі п.1 ст.134 та ст. 351 Кодексу законів про працю України приймає на себе повну матеріальну відповідальність за фактичну наявність, належні експлуатацію, використання та зберігання, а також за незабезпечення цілості активів, що будуть передаватись йому під звіт».

Також, у випадку виявлення недостачі переданих працівнику під звіт товарно-матеріальних цінностей або коштів більше встановлених допустимих норм, знищення, пошкодження, зниження якості або псування з його вини товарно-матеріальних цінностей, він зобов`язується відшкодувати недостачу коштів та заподіяну шкоду відповідним товарно-матеріальним цінностям.

ОСОБА_5 , згідно наказу ТОВ «Мрія сервіс» №88-к від 01.04.2019 будучи трактористом вказаного підприємства 26.04.2022 близько 20.00 год прибув на земельні ділянки за кадастровими номерами №:13:000:0174, №:13:000:0174 та №:13:000:0077 поблизу с. Стрептів Львівського району Львівської області, для управління навантажувачем, який здійснює розвантаження м`яких контейнерів «біг-бегів» масою 1 тонна з мінеральними добривами, отриманих зі складу ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед», та переміщення їх в контейнера тракторів для проведення робіт з введення їх, а саме аміачної селітри у верхній шар ґрунту.

Вказані дії оператора навантажувача контролювалися агрономом масиву ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» ОСОБА_4 , який відповідно до Договору про повну матеріальну відповідальність від 01.03.2021 та Посадової інструкції агронома масиву, затвердженої та з якою ознайомлений 01.03.2021, був матеріально-відповідальною особою за майно, яке йому було ввірене.

ОСОБА_4 26.04.2022 близько 20.00 год, прибув на земельні ділянки за кадастровими номерами №:13:000:0174, №:13:000:0174 та №:13:000:0077 поблизу с. Стрептів Львівського району Львівської області для контролю за проведенням робіт з введення у верхній шар ґрунту мінеральних добрив, а саме аміачної селітри.

Під час проведення робіт із внесенням аміачної селітри в ґрунт, ОСОБА_4 маючи достатні знання та навички і володіючи відповідною інформацією, дізнався для себе те, що мінеральне добриво, через його намокання в контейнері одного з тракторів, не було введене в ґрунт об`ємом 3 тонни, але числиться як використане, тому в порушення положень вказаного Договору, з метою власного збагачення, прийняв для себе рішення привласнити його та використати на власний розсуд.

У подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи значення своїх дій та їх наслідки, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про введення в Україні воєнного стану» та Закону України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» продовжено на 30 днів, попередньо змовившись із оператором навантажувача ОСОБА_5 , якому розповів про свої наміри, вирішили реалізувати залишки такого добрива шляхом його продажу та отримані кошти розділити між собою.

Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи значення своїх дій та їх наслідки, розуміючи, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про введення в Україні воєнного стану» та Закону України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» продовжено на 30 днів, зателефонував до ОСОБА_7 та запропонував йому придбати аміачну селітру в кількості 3 тонни за 30000 грн, на що останній погодився та власним автомобілем «ГАЗ-3307 СПГ» д.р.з. НОМЕР_3 приїхав на місце, де працівники вказаного товариства здійснювали роботи по введенню мінеральних добрив в ґрунт. У подальшому, ОСОБА_5 за допомогою навантажувача марки «JCB» завантажив 3 тонни аміачної селітри вартістю 69000 грн, які містились в трьох м`яких контейнерах «біг-бегах» масою по 1 тонні кожен на кузов автомобіля «ГАЗ-3307 СПГ» д.р.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який не був обізнаний в тому, що такі добрива є незаконно здобутими ОСОБА_5 , одразу ж після розміщення таких попрямував з вказаного місця в напрямку с. Стрептів Львівського району Львівської області.

Відтак, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 своїми протиправними діями завдали ТОВ «АГРО Л В ЛІМІТЕД» шкоди на загальну суму 69000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України привласнення та розтрата чужого майна, яке було йому ввірене, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України привласнення та розтрата чужого майна, яке було йому ввірене, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся і свою вину визнав повністю у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Зокрема пояснив, що він працював агрономом у ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» і 26.04.2022 він заступив на зміну. Коли почали розкидати міндобрива, то він виявив, що залишається 3 тонни міндобрива, які утворились внаслідок їх намокання та відповідно не використання автоматизованою системою розкидання на полі. Вказав, що попередньо обговоривши це питання з водієм трактора ОСОБА_5 , який у цей день був на зміні, вони дійшли згоди продати за 30 тис. грн. таке мінеральне добриво знайомому фермеру, якого запропонував ОСОБА_5 . Пояснив, що орієнтовно 00:30 год. на поле прибув фермер, на автомобіль якого було завантажено 3 тонни міндобрива. Після цього, його було затримано службою охорони підприємства.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працював водієм навантажувача у ТзОВ «Мрія сервіс» і 26.04.2022 він виїхав на роботу, де повинен був працювати вночі та завантажувати міндобриво з причепів. Пояснив, що згодом до нього підійшов ОСОБА_4 , який розповів про залишок 3 тонни міндобрива та запропонував продати їх. Вказав, що він зателефонував до свого знайомого фермера, який погодився придбати таке міндобриво за 30 тис. грн. і після чого приїхав та йому було завантажено таке міндобриво, однак згодом його було затримано працівниками охорони підприємства.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, проте надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, вказав про відсутність претензій до обвинувачених та при призначенні покарання зіслався на розсуд суду.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор і представник потерпілого також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особи обвинувачених, матеріали справи щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 191 КК України - привласнення та розтрата чужого майна, яке було йому ввірене, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він раніше не судимий, не одружений, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психолога та нарколога не перебуває.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд бере до уваги, що він раніше не судимий, одружений, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психолога та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади, а обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для їх виправлення, попередження скоєння ними нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, їх ставлення до наслідків вчиненого, факт відсутності будь-яких претензій потерпілої особи, позицію прокурора, який не наполягає на реальному позбавленні волі обвинувачених, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на них обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Причому суд враховує, що застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК України є можливим, з огляду на те, що заборона застосування цієї статті до злочину передбаченого ст. 191 КК України стосується виключно у разі його вчинення шляхом зловживання службовим становищем (примітка до ст. 45 КК), однак така кваліфікуюча ознака ст. 191 КК України обвинуваченим не була інкримінована та знаходиться поза межами обвинувачення.

Також, призначаючи покарання обвинуваченим у частині позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд враховує таке.

Як зазначено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003, якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Оскільки злочин у даній справі був вчинений виключно через зайняття обвинуваченим ОСОБА_4 його посади агронома, який був матеріально відповідальною особою, а обвинувачений ОСОБА_5 будучи співучасником злочину, вчиняв його не реалізуючи свою безпосередню діяльність, то додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади суд застосовує лише щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинувачених, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, справа Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.04.2022 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених, які вжиті на підставі ухвал суду від 24.06.2022 необхідно залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком та зберіганням матеріальних цінностей на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 застосований на підставі ухвали суду від 24.06.2022 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 застосований на підставі ухвали суду від 24.06.2022 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- біг-беги з аміачною селітрою марки «OSTCYEM» в кількості 3 шт., вагою 1 тонна кожен опечатані пломбою на яких наявні маркування: L99449418, L99449414, L99395737 повернути ТзОВ «Агро ЛА Лімітед»,

- автомобіль марки «ГАЗ» модель «3307 СПГ» типу «Самоскид-С», синього кольору, номер шасі НОМЕР_4 , держаний номерний знак НОМЕР_3 повернути ОСОБА_7 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.04.2022 скасувати після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 14.07.2022.

Суддя ОСОБА_1