Справа № 157/1237/22
Провадження №1-кс/157/561/22
УХВАЛА
Іменем України

10 жовтня 2022 року слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2022 року за №0000495, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 09.10.2022 близько 14 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, при цьому знаходячись в спальній кімнаті житлового будинку за місцем свого постійного проживання, що по АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючи ними, діючи з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, тримаючи в правій руці кухонного ножа, умисно наніс останнім один удар в ліву ділянку грудей своєму братові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши таким чином проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням серця, чим умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_7 .

Причиною смерті ОСОБА_7 стала гостра крововтрата, пошкодження серця, проникаюча колото-різана рана грудної клітки.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому злочині визнав повністю і показав, що дійсно 09.10.2022 близько 14 год, знаходячись в спальній кімнаті будинку за місцем свого постійного проживання, що по АДРЕСА_1 , під час сварки, умисно наніс один удар лезом кухонного ножа в ділянку черевної порожнини ОСОБА_7 , що призвело до смерті останнього.

Крім повного визнання підозрюваним ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого злочину, вона повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.10.2022, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років.

При цьому, злочин останній вчинив будучи в стані алкогольного сп`яніння, поєднаному з насильством, від якого потерпілого протиправно позбавлено життя, найвищої соціальної цінності. Вчинений злочин був в умовах воєнного стану в Україні.

Підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, на утриманні нікого не має, не працевлаштований, за місцем проживання авторитетом не користується. Обставини, які б пом`якшували покарання відсутні.

Відтак, тяжкість покарання та спосіб життя підозрюваного свідчить про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідка, з якими проживає в одному будинку, а більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання вказаних ризиків.

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підтримав повністю з викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник посилався на те, що підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і щиро розкаюється, має стійкі соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися, не буде вчиняти інших злочинів та органом досудового розслідування не доведено, що останній зможе впливати на свідка.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю вагомих доказів, зокрема: протоколом огляду місця події від 09.10.2022; лікарським свідоцтвом про смерть № 131 від 10.10.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 згідно з яким остання показала, що 09.10.2022 в обідню пору між її синами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які знаходилися в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , виникла сварка, під час чого вона вийшла з будинку на вулицю. Через деякий час на вулицю вийшов ОСОБА_5 , який повідомив, що зарізав брата ОСОБА_7 . У зв`язку з цим свідок пішла в будинок, де в одній з кімнат виявили ОСОБА_7 , який лежав лицем до підлоги і біля нього було багато крові. Вона покликала дочку Оксану і коли вона прийшла, вони удвох перевернули ОСОБА_7 та виявили, що останній був без ознак життя, а з його живота текла кров; консультативним висновком спеціаліста № 132 від 09.10.2022.

Відомості про зазначений злочин внесені до ЄРДР за № 0000495 від 09.10.2022 з коротким викладом обставин про те, що 09.10.2022 близько 13 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку по АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту, що виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи небезпечність та протиправність своїх дій, умисно наніс не менше одного удару лезом кухонного ножа в ділянку черевної порожнини свого брата ОСОБА_7 , від чого останній помер на місці.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.10.2022 року вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 09 жовтня 2022 року о 16 год 30 хв. в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КК України.

10 жовтня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що він підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, не працевлаштований, офіційного доходу не має, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З врахуванням зазначених обставин у сукупності з вагомістю доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри, і суворістю передбаченого покарання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність високого ступеня ризику щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим клопотання слідчого належить задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням обсягу проведення необхідних слідчих дій, на строк 60 днів.

Більш м`які запобіжні заходи, зокрема, у вигляді домашнього арешту, з урахуванням вищезазначених обставин, не зможуть дієво запобігти зазначеним ризикам.

Разом з тим, слідчий суддя вважає необґрунтованим ризик впливу підозрюваним на свідка, оскільки показання останнього вже зафіксовані, що вбачається з матеріалів клопотання.

Згідно із ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Згідно з протоколом затримання від 09 жовтня 2022 року ОСОБА_5 фактично було затримано 09 жовтня 2022 року о 16 год. 30 хв. Отже, строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки злочин спричинив загибель людини.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 369 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 години 30 хвилин 07 грудня 2022 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1