Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7588/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю
секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки засуджений ОСОБА_7 хоча відбув більш ніж 2/3 призначеного судом строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці протягом всього часу відбування покарання не довів своє виправлення.

Також, суд вказав, що стан здоров`я засудженого не є тією обставиною, з якою Закон пов`язує можливість умовно-дострокового звільнення. В разі наявності відповідних підстав засуджений може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від подальшого відбування покарання в порядку ст. 84 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Вважає, що ухвала суду є незаконною, оскільки суд не врахував поганий стан його здоров`я, у зв`язку з чим він постійно лікується та не може працювати на виробництві установи.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення у відповідності з вимогами ст. 81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, з достатньою повнотою з`ясувавши, чи довів засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення та чи відбув він у встановленому законом порядку необхідний строк покарання.

Так, ОСОБА_7 був засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 15.01.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 03.10.2019 року, кінець строку відбуття покарання: 03.10.2022 року. Станом на 03.10.2021 року ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання.

Згідно характеризуючих даних ДУ «Райківська виправна колонія №73» засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.10.2019 року. Під час тримання в державній установі «СІЗО м. Києва» ОСОБА_7 характеризувався посередньо, режиму тримання не порушував, дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 17.10.2020 року ОСОБА_7 відбуває міру кримінального покарання в ДУ «Райківська виправна колонія №73». За час відбування покарання ОСОБА_7 характеризується посередньо, вимог режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався. На виробництві установи непрацевлаштований, ставлення до суспільно-корисної праці байдуже. Дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом, їх законні вимоги виконує під контролем. Особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі та участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня не прагне. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Позову за виконавчими листами не має. За вироком суду ОСОБА_7 вину визнав повністю.

Колегія суддів, з врахуванням цих даних про особу засудженого ОСОБА_7 погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність переконливих даних, що свідчать про те, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання довів своє виправлення, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .

Умовою для застосування пільги, передбаченої ст. 81 КК України є не стан здоров`я засудженого, а докази, які свідчать про виправлення засудженого про що свідчить не пасивна поведінка засудженого, а його активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання та свідома постійна участь у суспільно корисній праці чого у процесі відбування покарання щодо ОСОБА_7 не встановлено, а тому колегія суддів не може погодитися з доводами засудженого, що суд першої інстанції при розгляді його клопотання не врахував дані про його особу та прийняв негуманне рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 грудня 2021 року щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: