Справа № 296/3298/22
Ухвала
Іменем України

22 червня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Черняхів, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні №0000145 від 16.04.2021,
встановив:
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145 від 16.04.2021 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше вересня 2021 року у непрацюючих мешканців міста Житомира ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , який раніше вчиняв кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у тому числі передбачене ст.309 КК України, виник спільний злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу метадону наркозалежним засудженим у місця позбавлення волі та незаконний збут наркотичного засобу метадону наркозалежним особам Житомирської області з метою отримання незаконного прибутку.
04.05.2022 ОСОБА_5 та ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що до строку спливу дії вказаної ухвали слідчого судді неможливо закінчити досудове розслідування у звязку із значним обсягом поцесуальних дій.
При цьому, метою продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування зазначає необхідність запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-4 частини першої статті 177 КПК України:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує враховуючи кваліфікацію вчиненого злочину;
- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не виключена можливість знищення, приховування або спотворення ОСОБА_5 та його співучасником речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, згідно зібраних матеріалів провадження, для здійснення фінансових розрахунків за збуті наркотичні заходи співучасники використовували банківські картки. В разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із обмеженням волі, підозрювані матимуть можливість здійснювати фінансові операції задля приховування слідів злочину та уникнення покарання у вигляді конфіскації майна;
- п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, орган досудового розслідування не виключає можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, інших підозрюваних, з метою виправдання своїх дій та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, ОСОБА_5 має значний досвід злочинної діяльності, раніше судимий, ніде не працює та немає офіційного джерела доходу, що свідчить про ймовірність продовження вчинення ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, з корисливих мотивів.
Прокурор ОСОБА_13 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали, з підстав викладених у клопотанні. Прокурор додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні, всі докази зібрано, досудове розслідування продовжено лише у зв`язку з проведенням експертиз. Також зазначив, що ОСОБА_5 має вкрай тяжкий стан здоров`я та в умовах перебування в слідчому ізоляторі не отримує належного лікування. Крім того, підозрюваний має постійне місце проживання та отримує пенсію.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Додатково пояснив, що його не затримували, він самостійно з`явився до органу досудового розслідування. Також вказав, що в СІЗО йому не надають належного лікування. В разі якщо суд вважатиме за необхідне залишити його під вартою просив визначити мінімальний розмір застави.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
У відповідності до змісту повідомлення про підозру від 04 травня 2022 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, що в силу положень статті 12 КК України є тяжким злочином.
Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 02 вересня 2021 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 28.10.2021 №СЕ-19/106-21/9678-НЗПРАП; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 08.02.2022 №СЕ-19-22/2148-БД; протоколом огляду від 19 листопада 2021 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 25.01.2022 №СЕ-19/106-21/12189-НЗПРАП; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 09.02.2022 №СЕ-19-22/2145-БД; протоколом огляду місця події від 28 грудня 2021 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 03.02.2022 №СЕ-19/106-22/275-НЗПРАП; висновком експерта Державного науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 09.02.2022 №СЕ-19-22/2147-БД; протоколом огляду документів від 24 травня 2022 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 13.04.2022; протоколом огляду від 13.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19 квітня 2022 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 14.04.2022; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтроль особи від 14.04.2022; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 21.04.2022 №СЕ-19/106-22/2961-НЗПРАП; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.04.2022; протоколом обшуку від 30.04.2022; протоколом огляду документів від 10.05.2022.
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 червня 2022 року в справі № 296/3187/22 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000145 від 16.04.2021 продовжено до п`яти місяців, тобто до 30.09.2022.
Слідчим суддею встановлено, що обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, є необхідність проведення у кримінальному провадженні значного обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.
Зокрема, продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.
У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність.
Продовжує існувати ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків, інших підозрюваних, враховуючи обставини кримінального провадження.
Продовження існування ризиків, передбачених п.2 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, органом досудового розслідування достатньо не доведені.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, особи підозрюваного, який раніше судимий, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено. Доводи захисника щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання не переважають над наявністю існуючих ризиків.
Доводи сторони захисту про необхідність отримання належної, систематичної та своєчасної медичної допомоги підозрюваному ОСОБА_5 внаслідок наявних у нього захворювань, а відтак і неможливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, виходячи з наступного.
Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4434 КНП БРР ХО БЦКРЛ та виписки з істроії хвороби №217/2018, ОСОБА_5 хворіє на ВІЛ інфекцію IV-клінічної стадії, хронічні вірусні гепатити з переходом у цироз печінки, гострий розлитий перитоніт, орофаригінальний кандидоз. Згідно довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №007273, ОСОБА_5 є інвалідом другої групи загального захворювання.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про попереднє ув`язнення", медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, підозрюваний має можливість отримувати відповідну медичну допомогу/лікування під час тримання під вартою з урахуванням стану його здоров`я.
Разом з тим, враховуючи, що відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя, з урахуванням наданої інформації в судовому засіданні щодо наявності у підозрюваного захворювань, зобов`язує прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_15 забезпечити проведення судово-медичного обстеження та надання належної медичної допомоги/лікування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до встановлених за результатами такого обстеження медичних показань.
Також слідчий суддя зазначає, що сторона захисту не позбавлена можливості на звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який у випадку наявності таких обставин щодо стану здоров`я ОСОБА_5 , з якими пов`язується неможливість перебування підозрюваного під вартою.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 20 серпня 2022 року.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В силу п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, фінансове становище підозрюваного та тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 124 050 грн, що є достатнім розміром для запобігання ризикам та забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків в межах кримінального провадження №0000145 від 16.04.2021.
Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 20 серпня 2022 року.
Зобов`язати прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_15 забезпечити проведення уповноваженими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» судово-медичного обстеження, з метою визначення можливості подальшого тримання під вартою підозрюваного, та надання належної медичної допомоги/лікування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до встановлених за результатами такого обстеження медичних показань.
Визначити заставу, достатню для виконання підозрюваним ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:
1. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.
2. Не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або, у разі працевлаштування, роботи.
4. Утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, іншими особами у кримінальному провадженні за №0000145 від 16.04.2021, коло яких визначає та повідомляє підозрюваному слідчий або прокурор органу досудового розслідування, з приводу обставин вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.
5. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 20.08.2022.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали cкладено 27 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1