Справа № 354/770/21
Провадження № 1-кп/354/16/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2022 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області в залі суду кримінальне провадження за №0000015 від 15.01.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Печанівка, Дзержинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого,

10.12.2014 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до штрафу в розмірі 1020 гривень;

09.10.2015 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 185 ч.3, 162 ч.1, 70 КК України до штрафу в розмірі 2550 гривень;

23.11.2016 Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до арешту строком на 1 місяць;

18.06.2021 Яремчанським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Будучи судимим 10.12.2014 Богородчанським районним судом за ст.ст.185 ч.3, 69 КК України до штрафу в розмірі 1020 гривень, 09.10.2015 Богородчанським районним судом за ст.ст.185 ч.3, 162 ч.1, 70 КК України до штрафу в розмірі 2550 гривень, 23.11.2016 Богородчанським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до арешту строком на 1 місяць, на шлях виправлення та перевиховання не став, правильних висновків для себе не зробив і в період не погашеної та не знятої судимості, вчинив новий корисливий злочин при наступних обставинах:

30.09.2020, близько 23:30 год, ОСОБА_6 , знаходячись в житловому будинку, по місцю проживання ОСОБА_8 , що розташований за адресою: с. Микуличин, уч. Країщі, Яремчанської територіальної громади, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, побачив на столі машинку для стрижки волосся марки «Saturn», чохол для мобільного телефону, мобільний телефон марки «Sharp» моделі «GX-E30», мобільний телефон марки «Astro» моделі «A188» та мобільний телефон марки «Fly» моделі «IQ239». В подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, для особистої наживи, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, таємно, шляхом вільного доступу, викрав машинку для стрижки волосся марки «Saturn», чохол для мобільного телефону вартістю 27,00 грн, мобільний телефон марки «Sharp» моделі «GX-E30» вартістю 55,00 грн, мобільний телефон марки «Astro» моделі «A188» вартістю 167,70 грн та мобільний телефон марки «Fly» моделі «IQ239», що належали ОСОБА_8 , після чого покинув приміщення житлового будинку та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на суму 249,70 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав. Пояснив, що він допомагав потерпілому ОСОБА_8 виконувати господарські роботи у нього вдома, зокрема, косив та робив сіно. Після завершення робіт, ОСОБА_8 запросив на вечерю. До них приєдналися ще їхні спільні знайомі. Під час вечері вживали алкоголь. Потерпілий мав йому заплатити за виконану роботу, однак своєї обіцянки не виконав. Тому він вирішив забрати у нього телефон марки «Sharp», модель телефону не пам`ятає. Інші телефони він не брав. Вважає, що телефони вкрала дівчина на ім`я « ОСОБА_9 », яка також була там присутня. Проте, він не пам`ятає, хто вкрав телефони, бо був у стані алкогольного сп`яніння. Просив його виправдати.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що 30.09.2020 року, під час других сінокосів, робив сіно. Обвинувачений ОСОБА_6 йшов по дорозі. Він запропонував обвинуваченому допомогти йому, на що той погодився. За це він нагодував хлопця вечерею та дозволив заночувати у нього, бо йшов дощ. Вранці ОСОБА_6 пішов із пакетом в руках, однак він не надав цьому значення. Трохи згодом виявив, що шість старих мобільних телефонів, чохол для мобільного телефону та машинка для стрижки волосся, які знаходилися у відкритому серванті відсутні. Тоді, він пішов до обвинуваченого ОСОБА_6 з`ясувати, чи брав він телефони. Однак, останній не признавався. Лише через декілька днів передав три телефони через спільного знайомого ОСОБА_10 , а іншій три телефони, чохол для мобільного телефону та машинку для стрижки волосся не віддав. Згодом машинку для стрижки волосся та чохол для телефону йому повернули працівники поліції, після того, як він звернувся із заявою про вчинення злочину. Претензій до обвинуваченого не має. Просить покарати його відповідно до вимог Закону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що є знайомим обвинуваченого та потерпілого. Обвинувачений часто допомагав йому по господарству. Орієнтовно у вересні 2020 року до нього додому прийшов потерпілий ОСОБА_8 та запитав, чи ОСОБА_6 не віддавав йому мобільні телефони. Після цієї розмови він запитав у обвинуваченого про телефони, і останній зізнався, що забрав телефони у потерпілого в рахунок, як він вважає, виконаної ним роботи по господарству у потерпілого. На його прохання, обвинувачений віддав йому три мобільні телефони, які він передав потерпілому ОСОБА_8 . Крім того, пояснюючи свій вчинок, ОСОБА_6 говорив, що був п`яним, і не пам`ятав, як взяв телефони. Свідок, на запитання головуючої відповів, що особисто повернув три телефони потерпілому, це були старі телефони: два слайдери і жабка.

Також в судовому засіданні були досліджені наступні докази.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.01.2021 зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_8 звернувся із заявою до Яремчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що ОСОБА_6 викрав у нього машинку для стрижки волосся марки «Saturn», чохол для мобільного телефону з наклейкою «SUPER PASS», мобільний телефон марки «Sharp», мобільний телефон марки «Astro» та мобільний телефон марки «Fly», які знаходились по місцю проживання заявника (а.с. 76);

Заява ОСОБА_6 від 15.01.2021 про те, що він добровільно видав працівникам поліції викрадені ним речі у ОСОБА_8 з його житлового будинку за адресою: с. Микуличин, уч. Горби, а саме: машинку для стрижки волосся марки «Сатурн» та чехол для мобільного телефону, які зберігав за своїм місцем тимчасового проживання у будинку співмешканки ОСОБА_11 (а.с. 77);

Заява потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2021 про добровільну передачу ним трьох мобільних телефонів працівникам поліції, які у нього викрав обвинувачений і повернув через інших людей (а.с.78);

Висновок експерта від 26.01.2021 № СЕ-19/109-21/629-ТВ, відповідно до якого ринкова вартість машинку для стрижки волосся марки «Saturn» станом на 30.09.2020 не проводилася, оскільки на ній відсутні позначання щодо моделі приладу та його основних технічних характеристик; ринкова вартість чохла мобільного телефону станом на 30.09.2020 могла становити 27, 00 грн; ринкова вартість мобільного телефону марки «Sharp» моделі «GX-E30» станом на 30.09.2020 становить 55, 00 грн; ринкова вартість мобільного телефону марки «Astro» моделі «A188» станом на 30.09.2020 становить 167, 70 грн; питання визначення ринкової вартості мобільного телефону марки «Fly» моделі «IQ239» не вирішувалося (а.с. 80-92)

Протокол проведення слідчого експерименту від 25.02.2021 з фототаблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який погодився у присутності слідчого та понятих продемонструвати у житловому будинку потерпілого ОСОБА_8 , яким чином відбувалася крадіжка. Так, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_6 відтворюючи події інкримінованого йому кримінального правопорушення: «…зайшов у житловий будинок ОСОБА_8 , першою кімнатою якого є коридор, пройшов прямо по коридору та зайшов у житлову кімнату, після цього підозрюваний ОСОБА_6 підійшов до полички тумбочки та показав на неї та вказав, що саме звідти він викрав три мобільні телефони, машинку для стрижки та чохол для мобільного телефону…» (а.с. 93-94); З фототаблиць до протоколу слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6 вбачається як підозрюваний ОСОБА_6 показує будинок потерпілого (фото 1, а.с. 95) та у приміщенні будинку вказує звідки саме викрав 30.09.2020 біля 23 год 30 хв мобільні телефони, машинку для стрижки, чохол до мобільного телефону (фото 2, а.с.96);

Протоколи пред`явлення речей для впізнання від 26.02.2021, зі змісту яких потерпілий ОСОБА_8 впізнав чохол для мобільного телефону з наклейкою «SUPER PASS» під номером № НОМЕР_1 та машинку для стрижки волосся марки «Saturn» під номером № НОМЕР_2 (а.с. 97-100);

Протокол огляду предметів від 26.02.2021, яким здійснено огляд та встановлено ідентифікуючі дані машинки для стрижки волосся марки «Saturn», чохла для мобільного телефону, мобільного телефону марки «Sharp» моделі «GX-E30», мобільного телефону марки «Astro» моделі «A188» та мобільного телефону марки «Fly» моделі «IQ239» (а.с. 101);

Постанова про визнання речовими доказами від 26.02.2021, якою визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні машинку для стрижки волосся марки «Saturn», чохол для мобільного телефону, мобільний телефон марки «Sharp» моделі «GX-E30», мобільний телефон марки «Astro» моделі «A188» та мобільний телефон марки «Fly» моделі «IQ239», які передані на відповідальне зберігання в камеру речових доказів Яремчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с. 102).

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, і на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франкіської області від 18.06.2021. Також суд враховує його вік та стан здоров`я, зокрема, як особи з інвалідністю другої групи.

Крім того, при призначенні покарання Суд враховує Досудову доповідь Уповноваженого органу пробації від 07.07.2021, у відповідності до якої уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т. ч. окремих осіб). На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с.29-32).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції закону ближче до мінімальної межі, за яким він притягується до кримінальної відповідальності у виді одного року позбавлення волі.

Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування до нього ст. 69, чи норм ст. 69-1 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Як встановлено в ході судового розгляду, вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України і призначено покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з часу звернення вироку суду до виконання.

З розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили вбачається, що вказаний вище вирок набрав законної сили 20.07.2021 і цієї ж дати звернений до виконання.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України обвинуваченим вчинено до постановлення Яремчанським міським судом Івано-Франківської області вироку від 18 червня 2021 року, суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити на підставі ч.4 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року, визначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік 6 (шість) місяці позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 20 липня 2021 року, з часу звернення Вироку Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року до виконання.

До вступу вироку в законну силу утримувати ОСОБА_6 в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12».

Крім того, Суд враховує те, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 53/2021 від 10.03.2021 року, проведеного Комунальним некомерційним підприємством «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване діяння, в скоєнні якого він обвинувачується, перебував у стані, при якому не здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 104-109).

Відповідно до пункту 23 Висновку Експерта, ОСОБА_6 страждає легкою розумовою відсталістю, згідно МКХ-10, F 70 (а.с.109).

Отже, обвинувачений ОСОБА_6 є обмежено осудний.

За змістом положень статті 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто такою яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

У Висновку Експерт зазначив, що ОСОБА_6 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Однак, у ході судового розгляду справи, Суд прийшов до протилежного висновку, а саме, що ОСОБА_6 , за своїм психічним станом, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Так, ухвалами Суду від 11.11.2021 року та від 03.12.2021 року призначалися в рамках вказаного кримінального провадження стаціонарні судово-психіатричні експертизи, однак останні не були виконанні, оскільки КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» стаціонарні експертизи не проводить (лист від 18.11.2021 № 453/9620, а.с. 145), а судово-психіатричне відділення № 5 КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» припинило свою роботу у зв`язку з реорганізацією судово-психіатричної служби України до створення Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (а.с. 171).

За змістом положень статей 93, 94, 96 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом незалежно від призначеного покарання до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 96 КК України у разі призначення покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі примусове лікування здійснюється за місцем відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 504 КПК України, суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. Така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання. Якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

З огляду на вищезазначене, суд, згідно з ч. 2 ст. 504 КПК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, даних про його особу, обставин кримінального провадження, висновку судової психіатричного експерта № 53/2021 від 10.03.2021 року, думки захисника, яка просила звернути увагу, що останній є обмежено осудним, поведінки ОСОБА_6 у ході судових засідань, неможливості експертними установами провести судово-психіатричні експертизи за ухвалами Суду, а також положення ч. 2 ст. 96 КК України, суд приходить до висновку про необхідність врахувати стан обмеженої осудності ОСОБА_6 як підставу для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Суд вважає, що таких медичний захід сприятиме покращенню його психічному стану здоров`я, що у свою чергу, сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 20 липня 2021 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року.

Застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Речові докази:

машинку для стрижки волосся марки «Saturn», чохол для мобільного телефону, мобільний телефон марки «Sharp» моделі «GX-E30», мобільний телефон марки «Astro» моделі «A188» та мобільний телефон марки «Fly» моделі «IQ239» - повернути за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі:

- 1 307,60 грн за проведення експертизи № СЕ-19/109-25/629-ТВ від 26.01.2021;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1