Справа № 930/2021/22
Провадження №1-кс/930/485/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року м. Немирів

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 .
За участі секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання начальника СД ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000136 від 16.09.2022року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України, про накладення арешту на майно та передачу майна в управління для реалізації Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержуваними від корупційних та інших злочинів, -

В С Т А Н О В И В :

До Немирівського районного суду звернувся з клопотанням начальник СД ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000136 від 16.09.2022року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України, про накладення арешту на майно та передачу майна в управління для реалізації Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержуваними від корупційних та інших злочинів, мотивуючи його тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що невідома особа самовільно без наявності правовстановлюючих документів, використовує земельну ділянку, що перебуває в комунальній власності Немирівської міської ради, орієнтовною площею близько 32 г, яка розташована в межах населеного пункту с. Головеньки, Вінницького району Вінницької області.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в користування вказані ділянки не надавались, орендна плата не сплачувалась. Зазначені обставини свідчать про самовільне зайняття та використання вищевказаних земельних ділянок.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням на даний час не установлена.

Відомості про даний факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК України.

19.10.2022 проведено огляд місця події, в ході якого установлено, що на даній земельні ділянці наявний посів рослин кукурудзи. При цьому встановлено, що дані рослини кукурудзи ростуть на земельній ділянці площею 27,5116 га, та знаходяться в межах земельних ділянок з кадастровими номерами::03:002:0249,:03:002:0257,523082500:03:002:0251,:03:002:0259, :03:002:0253, :03:002:0256, :03:002:0252, :03:002:0255, :03:002:0248, :03:002:0247, :03:002:0254, :03:002:0250, :03:002:0788, :03:002:0258.

У свою чергу посів рослин кукурудзи на земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:002:0249, :03:002:0257, :03:002:0251, :03:002:0259, :03:002:0253, :03:002:0256, :03:002:0252, :03:002:0255, :03:002:0248, :03:002:0247, :03:002:0254, :03:002:0250, :03:002:0788, :03:002:0258, загальною площею 27,5116 га постановою дізнавача від 24.10.2022 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Так, посіви рослин кукурудзи площею 27,5116 га, який вирощується на земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:002:0249, :03:002:0257, :03:002:0251, :03:002:0259, :03:002:0253, :03:002:0256, :03:002:0252, :03:002:0255, :03:002:0248, :03:002:0247, :03:002:0254, :03:002:0250, :03:002:0788, :03:002:0258, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000136 від 16.09.2021, про що дізнавачем винесено відповідну постанову.

Окрім цього, вище зазначене посіви рослин кукурудзи підпадають під ознаки майна, що підлягає спеціальній конфіскації, оскільки зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, а саме: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Враховуючи вище викладене, з метою перевірки даної версії на причетність до вчинення кримінального правопорушення невстановленої слідством особи, виникла необхідність у отриманні даної інформації , яка міститься у матеріалах виконавчого провадження, а так як іншим способом перевірити причетність до вчинення кримінального правопорушення невстановлених слідством осіб не представляється можливим, а тому дізнавач звернувся до суду з даним клопотанням.

В судове засідання начальник сектору дізнання ОСОБА_3 не з`явився, надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки сторони в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Тому є підстави вважати що при не накладенні арешту на посіви рослин кукурудзи площею 27,5116 га, який вирощується на земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:002:0249, :03:002:0257, :03:002:0251, :03:002:0259, :03:002:0253, :03:002:0256, :03:002:0252, :03:002:0255, :03:002:0248, :03:002:0247, :03:002:0254, :03:002:0250, :03:002:0788, :03:002:0258, існують цілком обґрунтовані ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження зазначеного майна.

Вказане майно є способом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, має доказове значення у кримінальному провадженні, а отже необхідно усунути будь-яку можливість стороннім особам користуватись ним.

Не накладення арешту на зазначене майно призведе до фактично повного знищення слідів кримінального правопорушення, а отже - до неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також спеціальної конфіскації. Окрім того в органу досудового розслідування є підстави вважати, що зазначені посіви рослин кукурудзи є результатом незаконної діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією, висловленою у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994, арешт відповідного майна, поза сумнівом, застосовується як проміжний захід, що має забезпечувати, у разі потреби, подальшу конфіскацію цього майна, яке вважається органом досудового розслідування ймовірним результатом незаконної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України регламентовано, що зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок).

Так, забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна врегульовано у п. 27 вказаного Порядку, де зазначено, що схоронність такого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

При цьому за п. 28 Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у КПК, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Так, в ході проведення досудового розслідування установлено, що власник посівів рослин кукурудзи відсутній.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон), АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються до АРМА не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Відповідно до ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із ст. 171-173 цього Кодексу.

Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству У країни з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. У разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора, а також судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів, Національне агентство у триденний строк повертає їх законному власнику.

Вимогами статті 24 Закону, встановлено, що надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до державного бюджету.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

У пункті 4 частини першої статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно із абзацом 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» встановлено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Такі активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів (абз. 2 ч. 2 ст. 19 Закону).

Спеціальним механізмом для забезпечення збереження арештованого у кримінальному провадженні майна є визначений законодавством України інститут управління таким майном, який закріплено Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Зазначений Закон визначає єдиною підставою для управління активами накладення на них арешту у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 19 Закону) без конкретизації мети такого арешту.

Як передбачено п. 1, 4 ч. 1 ст. 1 Закону застосований в ст. 19 термін «активи» означає в тому числі майно, на яке накладений арешт у кримінальному провадженні; «управління активами» є діяльністю із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості.

За таких умов управління АРМА активами (арештованим майном) відповідає завданню арешту такого майна, яке визначене ст. 170 КПК України, а в даному конкретному випадку - запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зазначене в клопотанні майно є активами, на які поширюються вимоги спеціального закону «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». А управління такими активами шляхом їх реалізації є єдиним законодавчо встановленим способом, спроможнім забезпечити збереження цього майна, чим досягається мета і завдання арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

По суті спосіб збереження майна, що має відповідний статус у кримінальному провадженні, шляхом його передачі в управління уповноваженому органу.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» рухоме майно може бути передано для реалізації без згоди власника за рішенням слідчого судді, суду за наявності хоча б однієї з таких підстав майно піддається швидкому псуванню; майно швидко втрачає свою вартість; витрати на зберігання рухомого майна протягом одного календарного року становлять більше 50 відсотків його вартості.

Нерухоме майно не може бути передано для реалізації без згоди власника такого майна до винесення обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, або іншого судового рішення, що набрало законної сили, яке є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Реалізація майна у порядку, передбаченому цією частиною, здійснюється за цінами, не нижчими за ринкові.

Активи, визначені частиною четвертою цієї статті, передаються для реалізації без згоди власника на підставі ухвали слідчого судді або суду про управління активами шляхом реалізації, копія якої надсилається Національному агентству негайно після її винесення з відповідним зверненням прокурора.

Передача для реалізації активів може також здійснюватися за згодою їх власника, підпис на якій засвідчений нотаріально, нотаріально засвідчена копія якої надається Національному агентству з відповідним зверненням прокурора.

Реалізація активів відповідно до цього Закону є примусовою реалізацією (примусовим продажем), крім випадків реалізації активів за згодою власника.

Реалізація активів здійснюється визначеними на конкурсних засадах юридичними особами. Порядок відбору таких юридичних осіб, порядок реалізації активів на прилюдних торгах (аукціонах) та/або електронних торгах визначаються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, з урахуванням доводів дізнавача викладених у клопотанні, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи що з метою забезпечення збереження економічної вартості арештованого майна існує об`єктивна необхідність виключити прямий або опосередкований вплив та посягання на нього, запобігти можливості знищення та його відчуження.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника СД ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , - задовольнити.

Накласти арешт на посів рослин кукурудзи, площею 27,5116 га, який розташований на земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:002:0249, :03:002:0257, :03:002:0251, :03:002:0259, :03:002:0253, :03:002:0256, :03:002:0252, :03:002:0255, :03:002:0248, :03:002:0247, :03:002:0254, :03:002:0250, :03:002:0788, :03:002:0258, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів шляхом встановлення заборони на вчинення будь-яких дій, пов`язаних зі збиранням врожаю кукурудзи із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої, окрім осіб яким зазначене майно передано в управління.

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ) шляхом передачі в управління для реалізації посів рослин кукурудзи, площею 27,5116 га, який розташований на земельних ділянках із кадастровими номерами: :03:002:0249, :03:002:0257, :03:002:0251, :03:002:0259, :03:002:0253, :03:002:0256, :03:002:0252, :03:002:0255, :03:002:0248, :03:002:0247, :03:002:0254, :03:002:0250, :03:002:0788, :03:002:0258 у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

На ухвалу суду може бути подана апеляція на протязі п`яти діб з дня її оголошення.

.

Слідчий суддя: ОСОБА_1