Справа № 635/5799/21
Провадження № 1-і/545/109/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
з участю захисника - ОСОБА_4
за участю обвинуваченої - ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава в режимі відеоконференцзвязку клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 , -
в с т а н о в и в:
Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 посилаючись на те, що до провадження Полтавського районного суду Полтавської області надійшло кримінальне провадження №0000075 від 06.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.
Зазначив, що наявні у даному випадку ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати. Зокрема існують ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 вказуючи, що органом досудового розслідування було штучно створено ухилення ОСОБА_5 від явки до слідчого і тому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обвинувачена ОСОБА_5 має рідних та неповнолітню дитину, має постійне місце мешкання у Харківському районі, раніше не судима, тобто є всі підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити. В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 просить відмовити.
Обвинувачена ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має неповнолітню дитину, має намір працювати і відшкодовувати матеріальну шкоду.
Захисник адвокат ОСОБА_4 просить задовольнити подане клопотання, змінити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. В задоволенні клопотання прокурора просить відмовити.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до такого.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан».
Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосудця під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.
Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження ухвалою
слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07.07.2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», який в подальшому продовжувався, останній раз ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.07.2022 року строком на 60 днів до 05.09.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані, як кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Перевіряючи підстави доцільності застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченої, враховує обґрунтованість підозри та вагомість наявних доказів про вчинення останньою кримінальних правопорушень, які їй інкриміновано та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при доведенні провини за які їй загрожує покарання до 8 років позбавлення волі.
Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, місце проживання, характеристики, сімейний стан, наявність неповнолітньої дитини, відсутність судимостей.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Так, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченій, міра покарання, яка їй загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченій злочинів, та суспільний резонанс, а також спокуса уникнення судової процедури, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду.
Ризик переховування від суду на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки у справі не досліджено жодного доказу, не допитані потерпілий та свідки, до затримання обвинувачена проживала у вийнятому житлі, під час досудового розслідування вона вже ухилялася ві явки до органу досудового розслідування, а тому обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість встановлення об`єктивної істини та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.
Крім того, обвинувачена обізнана про місце мешкання потерпілого та свідків, тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності , може незаконно впливати на потерпілого і свідків, які не допитані судом.
Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.
Так, з урахуванням особи ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, враховуючи характер та обставини вчинення злочину, наявність потерпілого та свідків, приймаючи до уваги, що обвинувачена скоїла більше 50 епізодів злочинної діяльності, тому у суду є обґрунтовані підстави вважати, що ризики продовження злочинної діяльності, впливу на потерпілого та свідків, які не допитані судом, та переховування від суду не зникли та не змінилися.
Окрім цього, суду не надано безумовних доказів того, що обвинувачена ОСОБА_5 не може триматися під вартою, також немає у розпорядженні суду доказів про інші обставини, які би могли переважити ризики передбачені ст.177 КПК України, гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченої та забезпечити виконання нею процесуальних рішень суду.
За викладених обставин, суд вважає, що на даний час наявні достатні підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам.
За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора обгрунтоване та підлягає задоволенню, тому строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 слід продовжити.
Посилання адвоката ОСОБА_4 на підстави, які викладені в письмовому клопотанні, для зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 не спростовують обґрунтування обрання запобіжного заходу, викладені в клопотанні прокурора, тому задоволенню не підлягають
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.03.2021 року, продовжити на строк 60 днів з 02.09.2022 року по 31.10.2022 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення,

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1