Справа №357/8461/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1607/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

22 лютого 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська ВК №35»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцюс. Ротмістрівка Смілянького р-ну Черкаської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив про відсутність законних підстав для задоволення клопотання, оскільки не зважаючи на звільнення з місць позбавлення волі, в тому числі і умовно-достроково, ОСОБА_7 знову вчиняв злочини, а крім того, на думку суду, матеріали особової справи ОСОБА_7 не свідчать, що цілі покарання можуть бути досягнуті в більш короткий термін, ніж у визначений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2019 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року скасувати та прийняти ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі в порядку ст. 81 КК України.

Апелянт вказує, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судом безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення у зв`язку з тим, що він раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, звідки вже звільнявся умовно-достроково, втім висновків для себе робив.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Відповідно до чинного законодавства при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2019 року за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_7 частково приєднано невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 11.10.2013 року і остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання 08.11.2018 року, кінець строку 08.05.2022 року.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про його умовно дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.
Суд першої інстанції при розгляді заяви, всупереч твердженням апелянта, належним чином перевірив доводи клопотання щодо наявності підстав, передбачених ст. 81 КК України для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 . Так, судом першої інстанції під час судового розгляду було досліджено матеріали справи, заслухана думка засудженого ОСОБА_7 , прокурора та представника колонії, та прийнято обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні цього клопотання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 протягом 1998-2019 років 6 разів засуджувався за умисні злочини, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. У тому числі ОСОБА_7 звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак під час такого звільнення вчиняв нові умисні злочини. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про тривале злочинне спрямування поведінки ОСОБА_7 та його небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Приписами ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Колегія суддів вважає, що Білоцерківський міськрайонний суд Київської області під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання дійшов правильного висновку, що мета покарання щодо виправлення засудженого в даному випадку не досягнута та відсутні усі правові ознаки, які б переконливо свідчили, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання осіб, до яких можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого про те, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, залишити без змін.

Суддя Суддя Суддя