КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №639/6448/20
Провадження № 1-і/552/202/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.07.2022 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючий - ОСОБА_1 ,

прокурор ОСОБА_2

захисник ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України , -

ВСТАНОВИВ:
29.07.2022 року прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Київського районного суду м.Полтава з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на те, що продовжений відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, спливає.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; з метою уникнення кримінальної відповідальності може не законно впливати на потерпілих оскільки обізнаний про їх проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на шістдесят діб, посилаючись на те, що відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає.

Зазначив, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, не одружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає, не працюючий, немає постійного джерела існування, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити злочинну діяльність, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, Ленінським районним судом м.Харкова продовжується розгляд кримінального провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 .

Захисник обвинуваченого, в судовому засіданні в задоволенні клопотання прокурора просить відмовити, зазначивши, що є підстави змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, так як прокурор не довів наявність на теперішній час зазначених в клопотанні ризиків.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Крім того, обвинувачений не одружений, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає, не працюючий, не має постійного джерела існування, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше судимий, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого чи свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити злочинну діяльність, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, згідно зі статтями 7,8,9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі доведеності вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Тобто підстави, за яких судом було застосовано і продовжено щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до шістдесяти днів.

Керуючись ст. 36,183,184,194,331, 372, ч. 2 ст. 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Новобарської окружної прокуратури м. Харкова про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 26.09.2022 року.

Копію ухвали направити для виконання в Державну установу «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.

Головуючий ОСОБА_1