Справа №345/1665/22
Провадження № 1-кп/345/246/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду

19.07.2022 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.436-2 КК України
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
На розгляді в Калуському міськрайонному суді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Просить обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Наголосив, що ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачена в судовому засіданні наголосила, що обвинувачення відносно неї безпідставне, обвинувальний акт не відповідає вимогам. Вважає, що дане кримінальне провадження сфабриковане за замовленням спецслужб російської федерації, як помста за її позицію. Просить врахувати її стан здоров`я, зокрема те, що вона часто втрачає свідомість, має алергію на тютюновий дим.
Захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо призначення судового розгляду в межах даного кримінального провадження, проте заперечив щодо обрання відносно його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що обвинувачення безпідставне, ризики є абстрактними. А тому просить обрати його підзахисній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками приходить до наступного висновку.
Судом не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками. Дана справа підсудна Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області.
Підстав для закриття справи немає, обвинувальний акти складено відповідно до вимог ст.ст. 291, 292 КПК України, таким чином відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Клопотань про витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надійшло.
Щодо запобіжного заходу. Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, продовження строку його дії або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2 .
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 436-2 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2 , відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція даної статті передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 , суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого вона обвинувачується, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, під острахом кримінальної відповідальності, враховуючи режим воєнного стану на території України, ОСОБА_2 може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне нею кримінальне правопорушення. Також ОСОБА_2 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачується у скоєнні злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених у воєнний час. Крім того, ОСОБА_2 може вчинити інші кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.
При обранні запобіжного заходу слід врахувати стан здоров`я обвинуваченої, те, що офіційно не працевлаштована, неповнолітніх дітей на утримання немає, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання вищевказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу в межах наявного кримінального провадження, є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_2 покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, а задоволення клопотання є доцільним і співмірним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину. Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
На думку суду, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкримінований обвинуваченій злочин вчинений проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку та в умовах воєнного стану.
Також суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи таку можливість, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованого обвинуваченій злочину і суворості покарання, що загрожує їй у разі доведеності її вини за вчинення умисного тяжкого злочину, суддя вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити її належну процесуальну поведінку.
У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_2 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із загальною практикою Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас розмір застави повинен бути посильним для сплати обвинувачено чи її родичами.
З огляду на вказане, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також враховуючи особу обвинуваченої, її стан здоров`я, обвинуваченій слід визначити розмір застави на рівні 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620,00 грн. Вказаний розмір застави відповідає меті запобіжного заходу, буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої у разі сплати застави.

В межах даного кримінального провадження особа обвинувачується у скоєнні злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, тому відповідно до ст. 314-1 КПК України, складання органом пробації досудової доповіді є обов`язковим.
Дата судового засідання узгоджена зі сторонами кримінального провадження.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314-316 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Завершити підготовку до судового розгляду.
Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Калуського міськрайонного суду на 14.09.2022 року, 13.30 год., з викликом учасників судового провадження.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Калуша, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 19.07.2022 року по 16.09.2022 року включно.
Розмір застави визначити в розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень. Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язати обвинувачену ОСОБА_2 прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на неї наступні обов`язки:
1) не відлучатися за межі Калуського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
3) здати на зберігання до управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області паспорти (якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україн.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачена ОСОБА_2 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Доручити Калуському районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківської області скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Калуша, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. У решті ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя