Справа № 286/2648/22
У Х В А Л А

28 жовтня 2022 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про передачу речових доказів в кримінальному провадженні №0000283 від 21.02.2017 у власність держави , -

ВСТАНОВИВ :

14.10.2022 старший слідчий СВ ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить передати у власність держави речові докази у кримінальному провадженні № 0000283 від 21.02.2017, а саме: бурштин та копал в сировині в загальній кількості 14924,8 г, мотивуючим тим, що в слідчому відділенні відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області на досудовому розслідуванні перебувало кримінальне провадження №0000283 від 21.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Згідно матеріалів провадження 21.02.2017 в місті Коростень під час проведення слідчих та процесуальних дій було виявлено та вилучено каміння органогенного походження, схоже на бурштин.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказане каміння органогенного походження до вилучення перебувало в користуванні та віданні ОСОБА_5 , згідно показів якого воно йому дісталося в спадок від нині покійного дідуся.

Згідно висновку за результатами експертизи № 38431-Ю від 10.05.2017 гемологічних досліджень зазначене каміння являється бурштином та копалом в сировині.

Відповідно до акту прийому-передачі від 09.03.2017 вказаний бурштин отримано представником Державного гемологічного центру України, де воно зберігається наданий час в сховищі.

За результатами досудового розслідування 05.05.2020 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000283 від 21.02.2017 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Законність рішення слідчого про закриття кримінального провадження перевірено прокурором та визнано його законним і обґрунтованим.

Оскільки, вказані вище речові докази були предметом кримінального правопорушення, володілець вилученого майна долею речових доказів не цікавиться, а тому їх слід передати у власність держави, оскільки наразі є потреба у підтриманні забезпечення фінансової стабільності з метою належної протидії російській військовій агресії .

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Клопотання просять задовольнити в повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, але надав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Враховуючи думки учасників, наведені в їх письмових заявах, та дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

В провадженні слідчого відділення ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000283 від 21.02.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 198 КК України, що стверджується витягом з ЄРДР.

З копії протоколу огляду місця події від 21.02.2017 вбачається, що 21.02.2017 в ході його проведення, у приміщенні кафе «Дрім хаус», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено три поліетиленові пакети, в яких знаходиться каміння коричневого та жовтого кольорів в кількості 72 штуки.

Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду від 03.03.2017 було накладено арешт на три поліетиленові пакети, в яких знаходиться каміння коричневого та жовтого кольорів в кількості 72 штуки.

У подальшому, у відповідності до вимог ст.ст. 98 100, 110 КПК України, зазначене каміння було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000283 від 21.02.2017.

Згідно висновку за результатами експертизи гемологічних об`єктів №38431-Ю від 10.05.2017 надані на експертизу бурштин у сировині згідно постанови про призначення гемологічної експертизи б/н від 06.03.2017 по кримінальному провадженню №0000283 від 21.02.2017 являється бурштином та копалом в сировині загальною вагою 14924,8 г, ринковою вартістю 15196,80 доларів США.

Відповідно до акту прийому-передачі від 09.03.2017 бурштин по кримінальному провадженню №0000283 від 21.02.2017 загальною вагою 14924,8 г було передано представнику Державного гемологічного центру України.

Постановою слідчого від 05.05.2020 кримінальне провадження №0000283 від 21.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

За змістом п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження визначаються Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104.

Пунктом 23 вказаного Порядку №1104 передбачено, що речові докази у вигляді дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення або напівдорогоцінного каміння або у вигляді речей, що їх містять, крім тих, що мають ознаки, які свідчать про їх історичну, музейну, наукову, художню або іншу культурну цінність, передаються для зберігання Державному сховищу дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння або уповноваженому банку.

У відповідності до п. 28 Порядку №1104 речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року №1340.

Згідно з п.п. 11 п. 9 Порядку №1340 майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акта опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог: незаконно добуті природні ресурси та виготовлена з них продукція, а також знаряддя незаконного добування природних ресурсів за рішенням комісії, створеної відповідно до пункту 7 цього Порядку, підлягають реалізації через відповідні торгівельні підприємства, а ті, що є продуктами харчування, - передачі закладам, зазначеним у підпункті 9 цього пункту.

Відповідно до положення п.п. 3, 5 Положення про порядок формування та зберігання Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1998 року №387, до Державного фонду зараховуються дорогоцінні метали і дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння, закуплені на території України та за її межами за рахунок коштів державного бюджету, відходи і брухт дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані, дорогоцінні метали та дорогоцінне каміння, дорогоцінне каміння органогенного утворення та напівдорогоцінне каміння у виробах і брухті, скуплені у населення і юридичних осіб, конфісковані або реквізовані відповідними органами згідно з законодавством України чи здані як скарб, безхазяйні, а також одержані за правом спадкоємства чи дарування, цінності Історичного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України, який є складовою частиною Державного фонду. Безпосереднє формування і зберігання цінностей Державного фонду здійснює Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння.

У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України - організація, що входить до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, і забезпечує закупівлю за рахунок державного бюджету, приймання, зберігання, продаж дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння у будь-якому вигляді та стані.

Правилами торгівлі дорогоцінними металами (крім банківських металів) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням у сирому та обробленому вигляді і виробами з них, що належать суб`єктам підприємницької діяльності на праві власності, затвердженими постановою КМУ №802 від 04.06.1998 року, передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності здійснюють операції купівлі-продажу мінеральної та вторинної сировини лише на підставі ліцензій, що видаються у порядку, встановленому законодавством. З чого слідує, що будь-які операції щодо продажу дорогоцінного каміння мають проводитись суб`єктами, які мають відповідну ліцензію.

У особи, в якої вилучено вказане майно, на час вилучення були відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, у подальшому такі документи також надані не були, серед яких мають бути: дозвіл на користування надрами (ст. 19 Кодексу України про надра), акт, що засвідчує гірничий відвід, документи оформлені у встановленому законом порядку, що посвідчують право на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки вказані вище речові докази були предметом кримінального правопорушення, власника майна не встановлено, а у особи, у якої вилучено вказане майно, відсутні будь-які документи на його видобуток чи придбання в осіб, які мають таке право, в тому числі документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини, а також зважаючи на поширеність фактів незаконного видобутку бурштину, існують достатні підстави вважати, що описане вище майно являється незаконно здобутим, однак не містить слідів кримінального правопорушення, а тому, з огляду на відсутність необхідності у подальшому його зберіганні, як речових доказів, враховуючи, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку вирішення долі речових доказів, аніж зазначено у ст. 100 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для передачі речових доказів для зарахування у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України та відповідно і для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.100, 309, 395 КПК України слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Передати у власність держави в особі Державного сховища дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України (04119, м. Київ вул. Дегтярівська, буд. 38-44, ) речові докази у кримінальному провадженні №0000283 від 21.02.2017, а саме: бурштин та копал в сировині загальною вагою 14924,8 г, вилучені 21.02.2017, для його зарахування до Державного фонду дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1