Справа № 761/8375/22
Провадження № 1-кс/761/4734/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , внесеного у кримінальному провадженні №0000006 від 06 квітня 2022 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Донецьк, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали кримінального провадження №0000006 від 06 квітня 2022 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

20 квітня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з 15 березня 2022 року, але не пізніше 30 березня 2022 року (точний час не встановлено), діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, з власної ініціативи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись в межах смт. Михайлівка Рубежівка Бучанського району Київської області вчинили державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у підтриманні ідеї «руського міра» в частині публічних закликів місцевих мешканців смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області в допомозі окупаційним військам армії Російської Федерації в наданні засобів харчування, питної води, безперешкодному пересуванні в межах селища.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що територія смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною, суверенною та незалежною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме Російській федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, 16 березня 2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області допомогли військовим Російської Федерації заволодіти транспортним засобом марки «Toyota Rav-4», який належить жителю вищевказаного селища шляхом пошкодження воріт гаражу де він знаходився, та подальшим переданням вказаного автомобіля на користь військових Російської Федерації, що свідчить про надання ними представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що територія смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме Російській Федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, упродовж 17 березня 2022 року 30 березня 2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області почав використовувати засоби розрізнення та приналежності до збройних сил Російської Федерації, а саме білі стрічки на руках та ногах, що свідчить про їх перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

Зокрема, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що територія смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме Російській Федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, впродовж 20 березня 2022 року 23 березня 2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області погрожував місцевим мешканцям застосуванням зброї, застосувавши її по відношенню до місцевого жителя ОСОБА_9 за відмову останнього до переходу на бік ворога, який отримав тілесні ушкодження ноги, що свідчить про їх перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що територія смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме Російській Федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, впродовж 21 березня 2022 року 24 березня 2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області допомагали військовим Російської Федерації в ремонті викраденого ними транспортного засобу марки «Jaguar» білого кольору, який вони викрали у місцевого жителя та використовували для пересування по селищу, що свідчить про надання ним представникам іноземної держави агресора Російській Федерації, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що територія смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області є невід`ємною частиною України, маючи на меті продемонструвати лояльність іноземній державі, а саме Російській Федерації, у проведенні підривної діяльності проти України, 26 березня 2022 року (точний час не встановлено), перебуваючи в смт. Михайлівка-Рубежівка Бучанського району Київської області особисто супроводжували Російську військову техніку, надававши військовим Російської Федерації відомості про маршрути пересування та відходу в обхід позиції Збройних сил України в напрямку Державного кордону України з Республікою Білорусь, що свідчить про надання ними представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що за викладених вище обставин, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, вчинив державну зраду у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

20 квітня 2022 року на підставі постанови Керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 20 травня 2022 року включно.

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що у кримінальному провадженні на даний час, необхідно виконати ще ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати висновки призначених комп`ютерно-технічних експертиз, допитати підозрюваних з урахуванням висновків вищевказаних експертиз; отримати висновки призначених судово-психологічних експертиз, допитати підозрюваних з урахуванням висновків вищевказаних експертиз; провести допити свідків, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення; отримати від ДЗНД СБ України матеріали виконаних доручень щодо проведених слідчих (розшукових) та інших дій, в ході яких встановлюються особи, яким відомі обставини вчинення злочину, та інші обставини, що мають значення для досудового розслідування; отримати відомості з медичних закладів, за місцем реєстрації/фактичного проживання підозрюваних, щодо їх можливого перебування на обліках в наркологічному, психіатричному диспансерах; виконати інші слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність у яких виникне під час здійснення досудового розслідування; скласти та вручити ОСОБА_7 , повідомлення про змінену підозру та допитати його з приводу обставин, викладених у зміненій підозрі, а також здобутих нових доказів у кримінальному провадженні; скласти та вручити ОСОБА_5 повідомлення про змінену підозру та допитати його з приводу обставин, викладених у зміненій підозрі, а також здобутих нових доказів у кримінальному провадженні; скласти та вручити ОСОБА_8 , повідомлення про змінену підозру та допитати його з приводу обставин, викладених у зміненій підозрі, а також здобутих нових доказів у кримінальному провадженні; в порядку ст. 290 КПК України оголосити підозрюваним про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та відкрити їм матеріали для ознайомлення; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, та після затвердження прокурором вручити стороні захисту, після чого скерувати обвинувальний акт до суду для розгляду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , заперечували щодо задоволення клопотання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на обґрунтування свої доводів сторона захисту зазначила, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є не обґрунтованою, заявлені прокурором ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного є не доведеними, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце проживання, має на утриманні хворих батьків, а також неповнолітнього брата, а тому вважали, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З`ясувавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Також суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які на даний час вказують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення і такі є переконливим для суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (частина перша статті 276 КПК). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою, і доводи сторони захисту такої обґрунтованості не спростовують.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування запобіжного заходу, на даний час не відпали та підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_5 , як зазначено вище, інкримінуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, тобто останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому, з урахуванням його характеризуючих обставин слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , може вчинити спроби щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя також вважає, про високу ймовірність існування ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки більшість свідків є односельчанами підозрюваного і йому відомі всі їх анкетні дані, а відтак ОСОБА_5 з метою безпідставної зміни, або відмови їх від раніше наданих показань може здійснювати позапроцесуальний вплив на них.

Також на переконання слідчого судді існує ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, про реальне існування вищезазначеного ризику свідчить характер інкримінованого підозрюваному злочину, який вчинено зі співпрацею останнього з представниками іноземної держави, діяльність яких спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а відтак ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя також приходить до переконання про існування на даний час ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що останній офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а також те, що на даний час вторгнення Російської Федерації на територію України триває, останній може продовжити вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність раніше заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п. 110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя не знаходить підстав для скасування чи обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в рамках даного кримінального провадження необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент вирішення питання про застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.
Відтак, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 33 доби, в межах строку досудового розслідування.

Також слідчим суддею враховано і високий ступінь небезпеки злочину, який вчинений під час воєнного стану, а тому такі обставини з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України дають підстави не визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 33 дня, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2022 року, включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1