Справа № 211/2476/22
Провадження № 1-кс/211/580/22
У Х В А Л А
іменем України

26 липня 2022 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -
В С Т А Н О В И В:
22.07.2022 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на дії посадових осіб Відділення поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області щодо невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 139, 140 КК України вчинених головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 10» Криворізької міської ради ОСОБА_4 . В своїй скарзі скаржник вказав, що 18.07.2022 року він звернувся до Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП із заявою про кримінальне правопорушення. Заяву було зареєстровано 18.07.2022 року, але відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань посадовою особою Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, не внесені. Просив суд зобов`язати службових осіб Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, внести відомості до ЄРДР у відповідності до його заяви від 18.07.2022 року про кримінальне правопорушення за сукупністю злочинів, передбачених ст. ст. 139, 140 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав пояснення по змісту скарги.

Уповноважена особа Відділу поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмові заперечення згідно яких вважає, що немає підстав вносити відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 . Також просив розглянути скаргу за його відсутності.
Вислухавши скаржника, дослідивши скаргу, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 було подано до Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській областіпро вчинення кримінального правопорушення. У вказаній заяві, просив прийняти заяву про кримінальне правопорушення за ст. ст. 139, 140 КК України, вчиненого головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 10» Криворізької міської ради ОСОБА_4 , внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невідкладно розпочати досудове розслідування, у формі попереднього слідства, з підстави вчинення правопорушення, що має ознаки складу злочину, передбаченого ст. ст. 139, 140 КК України, визнати його потерпілим від кримінального правопорушення, передбаченого ст. 139, 140 КК України.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Слідчий суддя зазначає, що оцінка поданого скаржником звернення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу злочину не надається, а лише перевіряється, чи містить таке звернення виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді заява ОСОБА_3 містить припущення щодо наявності суб`єктивної сторони злочину, без її належного обґрунтування та за відсутності фактичних даних, які б свідчили про наявність ознак злочину не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Жодних обґрунтованих та допустимих доказів на підтвердження скоєння кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 139, 140 КК України, саме головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 10» Криворізької міської ради ОСОБА_4 до заяви ОСОБА_3 надано не було, що не дозволяє дійти висновку про реальність події злочину і, відповідно внесенню заяви до ЄРДР. Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник вказав на те, що на його думку зазначені в скарзі дії підлягають кваліфікації за ст.139 та ст.140 КК України.

Згідно типової посадової інструкції головного лікаря, в його обов`язки входить: здійснювати керівництво лікувально-профілактичним закладом згідно з чинним законодавством України та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність установ і закладів охорони здоров`я; Організовувати лікувально-профілактичну, адміністративно-господарську та фінансову діяльність закладу; Співпрацювати з органами управління, місцевою владою, суміжними медичними закладами та забезпечувати взаємодію підрозділів лікувально-профілактичного закладу; Організовувати роботу з добору, розстановки та раціонального використання медичних кадрів, забезпечувати своєчасне підвищення їхньої кваліфікації; Створювати належні виробничі умови, забезпечувати додержання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки та протипожежного захисту; Планувати роботу лікувально-профілактичного закладу; Аналізувати показники роботи закладу, вживати заходів щодо їх оптимізації, видавати відповідні директивні документи з цього питання; Забезпечувати розвиток лікувально-профілактичного закладу. Впроваджувати галузеві стандарти та нормативи, сучасні медичні технології, передовий досвід та досягнення медичної науки; Організовувати вивчення причин загальної захворюваності, інвалідизації і смертності населення; Планувати та проводити заходи щодо профілактики і зниження захворюваності та інвалідності, а також зниження загальної смертності; Розпоряджатися грошовими коштами та майном на користь закладу згідно з чинним законодавством. Залучати позабюджетні асигнування; У встановлені терміни звітувати про діяльність лікувально-профілактичного закладу; Організовувати проведення лікарняних рад, нарад працівників лікувально-профілактичного закладу, планових та позачергових обходів структурних підрозділів; Здійснювати прийом працівників закладу та населення з особистих питань у спеціально відведений час; Забезпечувати своєчасний розгляд пропозицій, скарг та заяв працівників і пацієнтів; Складати господарські та інші угоди; Складати штатний розпис лікувально-профілактичного закладу та подавати на затвердження у вищий орган управління; Складати кошторис лікувально-профілактичного закладу і представляти його на розгляд та затвердження до вищого органу управління. Забезпечувати його виконання; Організовувати контроль за правильністю обліку та використання матеріальних цінностей; Забезпечувати надання медичної допомоги населенню закріпленої території згідно з виділеними бюджетними асигнуваннями відповідно до стандартів надання медичної допомоги; Систематично доводити до відома персоналу лікувально-профілактичного закладу накази, розпорядження та інструктивно-методичні вказівки вищих організацій і забезпечувати їхнє своєчасне виконання; Розглядати та затверджувати плани роботи структурних підрозділів лікувально-профілактичного закладу, графіки роботи персоналу; Постійно удосконалювати свій професійний рівень. Раз на п`ять років проходити курси підвищення кваліфікації організатора охорони здоров`я та атестацію на присвоєння (підтвердження) кваліфікаційної категорії; Забезпечувати виконання загальнодержавних, галузевих та регіональних медичних і медико-соціальних програм; У роботі дотримуватися принципів медичної деонтології; Залучати громадськість до вирішення питань щодо організації медичної допомоги населенню; Забезпечувати проходження акредитації лікувально-профілактичного закладу та ліцензування медичної діяльності; Звітувати про роботу закладу в установлені терміни та за установленими формами. Звітувати щорічно про особисту діяльність перед трудовим колективом.

Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст.214КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже, скаржнику не належить право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Виходячи з наведеного, внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР підлягають лише відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, без зазначення правової кваліфікації, оскільки право визначати кваліфікацію кримінального правопорушення, відповідно до ст.214 КПК України, належить слідчому або прокурору.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР - правова позиція ВС викладена у постанові № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 від 22.07.2022 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що в ній відсутні відомості, що свідчать або можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Однак, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторного звернення до Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській областііз заявою про вчинення злочину із належним її обґрунтуванням в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 303-304, 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 27.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1