НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6034/16-к
Провадження № 1-кп/0182/458/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2022 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003444 від 04.09.2016 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, інваліда 2 групи, у зв`язку з виробничою травмою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
08.07.2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.,
17.05.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч. 2, 187 ч. 1, 185 ч. 2, 263 ч. 7, 70, 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі, 16.04.2013 року звільнений умовно достроково на 7 місяців.,
за правовою кваліфікацією за ст. 186 ч. 2 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
14.12.2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 121 ч. 2, 187 ч. 4, 185 ч. 2 КК України до 8 років позбавлення волі, 18.03.2011 року звільнений умовно достроково на 1 рік 10 місяців 29 днів,
за правовою кваліфікацією за ст.186 ч.2 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
03.09.2016 приблизно о 21 годині ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 знаходились біля берега ставка, розташованого поблизу с. Камянське, Нікопольського району Дніпропетровської області, де здійснювали вилов риби і почули постріли.
Підійшовши до місця, звідки лунали постріли, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побачили раніше знайомого ОСОБА_4 ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , у яких була мисливська рушниця та які, на березі вказаного ставка вживали алкогольні напої.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зробили зауваження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо заборони полювання на вказаній території. Через що між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 завдав один удар ногою в область спини та не менше двох ударів палицею в область шиї потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши згідно висновку судово-медичного експерта №595 від 06.09.2016 тілесні ушкодження у вигляді синців спини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 тим часом, з метою подолання можливого опору з боку ОСОБА_6 , діючи умисно, завдав два удари кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши згідно висновку судово-медичного експерта №711 від 20.10.2016 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, посттравматичного середнього отиту правого вуха, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень за ознакою короткочасного розладу здоров`я.
Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , побачивши що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лежать на землі та не чинять спротиву, раптово вирішили відкрито заволодіти їх майном.
Реалізуючи єдиний, спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , групою осіб, умисно, 03.09.2016 приблизно о 20 годині 15 хвилин, знаходячись на березі ставка, розташованого поблизу с. Кам`янське, Нікопольського району, Дніпропетровської області, відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia A180» вартістю 200 грн., в якому знаходилася сім-карта оператору мобільного зв`язку «МТС» вартістю 15 грн., рушницею марки «ІЖ-54» вартістю 1500 грн., чохлом до рушниці вартістю 450 грн., шкіряним патронташем вартістю 250 грн. та патронами у кількості 26 штук вартістю 30 грн. за 1 шт. загальною вартістю 780 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяли матеріальну шкоду останньому на загальну суму 2745 грн. А також мобільним телефоном «Nokia A 550» вартістю 250 грн., який належить ОСОБА_7 , чим заподіяли матеріальну шкоду останньому на суму 250 грн.
Утримуючи викрадене майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Дані умисні дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнали свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і повідомили наступне.
Так, ОСОБА_3 повідомив, що з літа 2016 року працював охоронцем у ПП ОСОБА_10 і фактично проживав у сторожці біля ставку. Разом з ОСОБА_11 вони були у човні, коли почули постріли. На човні підпливли до місця, звідки чули постріли. Коли наблизилися до потерпілих, він почав висловлювати їм претензії з приводу того, що останні трохи їх не постріляли. При цьому ОСОБА_12 направив на нього рушницю, а він в свою чергу потяг за ствол рушниці і вдарив потерпілого в ніс та по лобі і в обличчя за те, щоб випередити його дії, щоб останній не встиг вистрелити. В той момент коли ОСОБА_12 випустив рушницю з рук, тобто припинив її утримувати, він просто впав на нього. Побоюючись, що його будуть бити, він намацав гілку на землі, якою можливо вдарив і ОСОБА_13 . Після чого, забрав патронташ, який висів на кущі, рушницю, чохол до неї, які заховав, а патрони викинув у воду. Про те, що ОСОБА_14 забрав бінокль і мобільний телефон він не знав.
Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що працював сторожем у ПП ОСОБА_10 , де познайомився з ОСОБА_15 , який фактично мешкав у сторожці постійно. В його обов`язки входило дотримання порядку рибальства, яке було дозволено лише у спеціально облаштованих місцях-кладках. Разом з ОСОБА_15 на човні вони вийшли на воду. Де облаштовували чергову кладку. Перебуваючи у комишах, вони почули послідовні постріли і навіть помітили слід на воді. Підпливли до берега і він побачив свого знайомого - ОСОБА_16 , який був з товаришем. Вони були у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_17 зробив їм попередження про заборону полювання, але потерпілий ОСОБА_12 наставив на нього рушницю. Тоді ОСОБА_17 відібрав у нього рушницю, патрони і вони повернулися з речами потерпілих до човна. Він забрав мобільний телефон, бінокль, які лежали на землі. Стверджує, що він не бив ОСОБА_12 і можливо випадково вдарив ОСОБА_18 , який лежав на землі, щоб останній не чинив опору, оскільки вважали їх браконьєрами. Коли вони допливли до сторожки, то потерпілі вже були там і просили, щоб їм повернули речі, але вони відмовили, оскільки останні перебували у стані алкогольного сп`яніння. Стверджував, що вилучений у нього мобільний телефон належить ОСОБА_19 , а інші речі потерпілих, взяли у тимчасове користування, т.я. останні не контролювали свої дії.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 03.09.2016р. він і ОСОБА_20 були на полюванні. Дійшли до ставку і там вирішили поїсти, де і випили 0,5 л. горілки. ОСОБА_20 повідомив, що до них хтось наближається і в цей момент він одразу ж відчув удар в спину, т.я. лежав на траві. Його вдарив ОСОБА_17 , бив руками і ногами по голові та тулубу. При цьому говорив, що вони браконьєри. Він намагався ухопитися за рушницю, але ОСОБА_17 відібрав її у нього. А ОСОБА_14 обшукав його кишені і дістав мобільний телефон «Нокіа» і гроші у сумі 60 грн. При цьому ОСОБА_17 схопився за його рушницю і намагався її відібрати. Після чого ОСОБА_17 спочатку наказав лежати, а потім сказав, щоб вони йшли звідси. Обвинувачені відібрали у нього рушницю, патронташ, чохол, бінокль, телефон і 60 грн. При цьому, він бачив, як ОСОБА_14 якоюсь палкою бив ОСОБА_13 . Особисто у нього були садна і синці, був зламаний ніс, травмоване вухо внаслідок чого розвився неврит. Як він зрозумів, то били їх за те, що сприйняли за браконьєрів, але у нього є дозвіл на зброю і мисливський талон. Бінокль йому повернув власник ставку, а інші речі повернули співробітники поліції. Претензій матеріального характеру до обвинувачених він не має і покладався на розсуд суду під час призначення покарання, яка на його думку, не повинно бути пов`язане з ізоляцією обвинувачених від суспільства.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він допомагав ОСОБА_21 заганяти здобич, т.я. сам не мисливець і немає власної зброї. Вони сіли повечеряти і не встигли допити пляшку горілки, як до них підійшов ОСОБА_17 і назвав їх браконьєрами. З ним був ОСОБА_14 , з яким він знайомий з дитинства. В цей момент його хтось вдарив палкою по спині і він впав на лівий бік. Потім йому наказали лягти і він ліг, обличчям в землю і закрив голову руками. По голосу він ОСОБА_22 не впізнав. В той момент коли він лежав, його також хтось вдарив по спині і при цьому нічого ніхто йому не говорив. Мобільний телефон, належний йому, міг дійсно випасти, т.я. він не відчував, щоб у нього обшукували кишені, а його відсутність виявив тоді, коли хотів зателефонувати у поліцію. Потім він почув голос ОСОБА_23 , який сказав: вставай, пішли. Вони дійшли до сторожки, де зустріли обвинувачених і ті повідомили, що речі їм повернуть пізніше, коли вони будуть тверезими. Він за медичною допомогою не звертався і будь-яких претензій до обвинувачених немає. Вважав за можливе призначити їм покарання з випробуванням.
Свідок ОСОБА_24 суду повідомив, що раніше працював у ПП ОСОБА_10 і тому знайомий з ОСОБА_11 , який познайомив його з ОСОБА_15 , з яким він спілкувався лише один раз. У балці, територію, якої вони охороняли, розводили рибу. Тому полювання і рибальство було заборонено. За цим слідкували сторожа. 03.09.2016р. ввечері приблизно з 19 год 45 хвил. він рибалив на кладці і помітив потерпілого ОСОБА_12 з яким знайомий і який був з високим хлопцем, а ОСОБА_17 і ОСОБА_14 вийшли на човні на воду за сітками. В цей час він почув два хлопки і обвинувачені одразу ж підпливли до берега. Потім він бачив в руках у ОСОБА_25 рушницю мисливську, яку як він повідомив відібрав у потерпілих, які були у стані алкогольного сп`яніння і стріляли. Потерпілого ОСОБА_23 він також бачив і той був у стані сильного алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурно і просив повернути рушницю і інші. При цьому обвинувачені запропонували їм протверезіти.
Свідок ОСОБА_10 повідомив, що він є одним з керівників «Нікопольського спортивного риболовецького клубу», який розташований в водоймі біля с. Кам`янське і навколо неї 8 га землі. Обвинувачені дійсно працювали у нього на протязі кількох місяців фактично сторожами і знаходилися у сторожці, але не постійно. Вони спостерігали, щоб мисливці не наближалися на певну відстань до водойми, а рибаки рибалили лише у спеціальних місцях, які для цього облаштовані. Про подію дізнався від співробітників поліції і коли приблизно через годину приїхав на місце, то обвинувачені були тверезі і повідомили, що вони відібрали рушницю у нетверезих мисливців, а інші речі підібрали, коли ті втекли. Точно вже не пам`ятає можливо саме він повернув потерпілому бінокль, бо не знав кому він належить взагалі, а обвинувачених в той час затримали.
За клопотанням прокурора і за згодою сторін кримінального провадження судом досліджені письмові докази, законність і допустимість яких сторони кримінального провадження не оспорюють.
Так, відповідно до картки первинного обліку інформації, по телефону 03.09.2017, гр. ОСОБА_7 о 23 год. 10 хвил. повідомив про те, що невідомі особі із застосуванням сили заволоділи його речами та рушницею і іншими речами ОСОБА_23 (а.п.6). Відповідно до протоколів заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2017, 03.09.2017 приблизно о 20 год. невідомі особи, з застосуванням насилля, відкрито заволоділи належним кожному з них майном (а.п.7,8).

При цьому відповідно до протоколу пред`явлення для впізнання по фото, потерпілий ОСОБА_6 вказав на фото обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , як осіб, які спричиняли їм тілесні ушкодження і заволоділи відкрито їх майном,зокрема рушницею (а.п.13-16). Потерпілий ОСОБА_7 також вказав на ОСОБА_3 , як особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 і відкрито заволоділа його майном (а.п.22,23). При цьому, він був разом з ОСОБА_4 з яким він знайомий і на якого також вказав під час впізнання по фото ( а.п.24,25). Під час досудового розслідування ОСОБА_4 добровільно видав співробітникам поліції мобільний телефон марки «Нокіа», який з його слів, йому передав ОСОБА_17 (а.п.29). Вказаний мобільний телефон було оглянуто (а.п.30-31) і визнано речовим доказом (а.п.32). Обвинувачений ОСОБА_3 видав мисливську рушницю, чохол до нього , акумулятор до телефону і патронташ, якій він відібрав у потерпілого ОСОБА_12 (а.п.34) і які були оглянуті (а.п.35) і визнані речовими доказами (а.п.36). Обставини зазначені потерпілими під час допиту, були відтворенні під час слідчого експерименту в ході досудового слідства ( а.п.98-101) з участю ОСОБА_7 і (а.п.102-106) з участю потерпілого ОСОБА_6 . Згідно висновку судово-медичної експертизи № 595 від 06.09.2016р. (а.п.107) у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців спини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які були спричинені від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети. Давність спричинення може відповідати зазначеному строку - 03.09.2016р. Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 711 від 20.10.2016р. (а.п.109-110) у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, посттравматичного середнього отиту правого вуха, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ці тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого, тобто 03.09.2016р. Згідно додаткових судово-медичних експертиз №717 від 20.10.2016 (а.п.113) і №719 від 21.10.2016р. (а.п.115) експерти не виключає можливість спричинення виявлених у потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 тілесних ушкоджень при механізмі вказаному кожним з них під час слідчого експерименту.

Аналізуючи безпосередньо досліджені докази, з точи зору їх законності, допустимості та належності, вважаю їх достатніми і такими, що доводять провину обвинувачених в інкримінованому злочині. Їх одночасними спільними діями були спричинені тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та спільно вони відкрито заволоділи майном потерпілих.

З огляду на викладене дії обвинувачених мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними злочину. Враховує те, що настання тяжких наслідків вказані дії не потягли. Суд бере до уваги відомості про особу обвинувачених, кожен з яких раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак на момент вчинення злочину вони працювали, хоча і неофіційно, ОСОБА_3 працює і на даний час. Кожен з них має постійне місце проживання і міцні родинні зв`язки, задовільно характеризуються. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 на даний час є інвалідом 2 групи у зв`язку з отриманою ним виробничою травмою, внаслідок якої він тривалий час лікувався. Суд бере до уваги позицію потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які не мають будь-яких претензій матеріального характеру до обвинувачених, оскільки викрадені речі їм повернуті у зв`язку з чим вони не заявляли позовних вимог до обвинувачених, і вважали за можливе призначити покарання обвинуваченим без ізоляції останніх від суспільства. Крім того, суд враховую поведінку самих потерпілих, які перебували у стані алкогольного сп`яніння та здійснювали неконтрольовані постріли з рушниці біля ставку.

З урахуванням викладених обставин, ставлення обвинувачених до скоєного, яке вказує на розкаяння та бажання виправитися, суд вважає за необхідне призначити кожному з них покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, з випробуванням, тобто з застосуванням вимог ст.ст. 75,76 КК України і яке буде достатнім для перевиховання обвинувачених та для попередження вчинення ними та іншими особами нових злочинів. Обставинами, які пом`якшують вину обвинувачених є щире каяття. Обставини, як обтяжують вину обвинувачених судом не встановлені.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені. Судові витрати у обвинувальному акті не зазначені.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на три роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Починок ОСОБА_26 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням строком на два роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не обрано.
Речові докази: мисливську рушницю марки «ІЖ-54», патронташ, чохол до рушниці та акумулятор до мобільного телефону марки «Нокіа», які передані потерпілому ОСОБА_6 залишити в його користуванні. Мобільний телефон «Нокіа», який переданий потерпілому ОСОБА_7 залишити в його користуванні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1