Справа № 727/6676/22
Провадження № 1-кп/727/364/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці кримі-нальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0 000118 від 01.08.2022 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не пра-цюючого, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не судимого, у вчиненні кримі-нального пра-вопорушення передбаченого ст.332 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в :
В провадження Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості від 08 сепня 2022 року, укладеною між прокурором від-ділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управ-ління Державного Бюро розслідувань Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та гро-мадянином ОСОБА_5 про визнання винуватості.
В угоді вказано, що 08 серпня 2022 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного Бюро розслідувань Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000118 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, діючи на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України в приміщенні Чернівецької обласної прокуратури Чер-нівецької області за адресою м. Чернівці, вул. М.Кордуби, 21 «А», уклали угоду про визнання ви-нуватості, яку учасники процесу під час проведення підготовчого судового засідання просили за-твердити.
Зі змісту вищевказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 пов-ністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передба-ченого ч.3 ст.332 КК України.
Сторони погоджуються, виходячи з вимог ст. 61, 65, 66 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання, за ч.3 ст.332 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 8 824 (вісім тисяч вісімсот двадцять чотири) неоподат-ковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 150 008 ( сто п`ятдесят тисяч вісім гривень).
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 зазначив, що повністю ро-зуміє свої права та характер обвинувачення передбаченого ч.3 ст.332 КК України щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винувато-сті, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, ОСОБА_5 вказував, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування до нього будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором, вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості було дотримано вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання ви-нуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, ОСОБА_7 та його захисника, суд дійшов висновку, що угода затвердженню не підлягає і справа підлягає поверненню прокурору з наступних підстав:
Згідно з ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; існують обґрун-товані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Судом встановлено, що 08.08.2022 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 з застосуванням ст. 69 КК України в частині призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.332 КК України, а саме у вигляді штрафу в розмірі 8 824 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 150 008 грн, в дохід держави. Сторони дійшли до висновку про можливість призначення, на підставі ст. 69 КК України, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.332 КК України.
Відповідно ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, визнаються :
1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопо-рушення;
2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди;
2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення криміналь-ного правопорушення;
3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім;
4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності;
5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин;
6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність;
7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, виклика-ного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за на-явності системного характеру такого поводження з боку потерпілого;
8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності;
9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організо-ваної групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випад-ках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

У відповідності ст..69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують по-карання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з ура-хуванням особи винного, суд може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне право-порушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання нижче від найменшої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 зазначено пом`якшуючі обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В угоді про визнання ОСОБА_5 винуватості зазначено більше пом`якшуючих об-ставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, в тому числі надання викри-вальних показів на іншого учасника злочину. При цьому, в угоді про визнання винуватості, взагалі, відсутні будь-які посилання на обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчине-ного злочину обвинуваченим, які необхідні для застосування обвинуваченому, до призначеного покарання, із застосуванням ст.69 КК України, а тому суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості не відповідає вимогам Закону, та умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Крім цього, відповідно до ст.53 КК України, під час призначення покарання у виді штрафу судом враховується тяжкість злочину та майновий стан винного, але, як зазначено в угоді, ОСОБА_5 не працює і, в угоді, взагалі, нічого не зазначено щодо його майнового стану, тому призначення такого виду покарання не буде сприяти виправленню засудженого та попередженню скоєння нового злочину, оскільки відсутні докази того, що таке покарання обвинувачений має можливість виконати.
Крім того, зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 не відшкодував витрати на про-ведення судових експертиз, проведених по справі, а лише «зобов`язався сплатити судові витрати в загальній сумі 15 102 грн 76 коп». Таку процесуальну поведінку ОСОБА_5 суд вважає не-належною, і не може залишити поза увагою, що укладення угоди під умовою, згідно чинному кри-мінально-процесуальному Закону, - є неприпустимим.
Також, суд приймає до уваги наступне.
Указом Президента України за №64/2022 введено в Україні воєнний стан.
Пунктами 3, 4 ч.1 ст. 470 КПК України встановлено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобі-ганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Що стосується інтересів суспільства, слід вказати, що суспільний інтерес - це інтерес су-спільства або усередненого (репрезентативного) представника цієї спільноти, пов`язаного із забез-печенням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку. Термін має широке поши-рення в контексті протиставлення громадських і особистих інтересів. При цьому передбачається, що громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремих громадян. Держава є тим ор-ганом, який функціонує в суспільстві для формулювання і захисту громадських інтересів.
Так, в зазначеній угоді про визнання винуватості прокурор зазначає наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.
Разом з тим, суд звертає увагу, на те, що, оскільки угода про визнання винуватості укла-дена у провадженні щодо тяжкого злочину, в угоді відсутнє обґрунтування забезпечення співвід-ношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, обвинуваченого.
У цьому випадку інтерес держави (суспільства), щодо призначення належного покарання винним, може підпорядковуватися зацікавленості у підвищенні ефективності досудового розслі-дування. Тобто в обмін на узгоджену міру покарання обвинувачені мали би сприяти викриттю співучасників таких саме злочинів, повідомляти схему злочинної діяльності, тощо.
Оскільки при перевірці угоди на відповідність вимогам КПК України встановлено, що вона укладена з суттєвими порушеннями КК та КПК України, укладення угоди про визнання вину-ватості буде суперечити інтересам суспільства, суперечать вимогам Закону, суд дійшов до виснов-ку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди і поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звіль-нення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження при-значає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготов-чому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального про-вадження на підставі угод» визначає, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час до-судового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт, разом із підпи-саною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Відповідно до п.18 зазначеної Поста-нови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про ви-знання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження проку-рору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному поряд-ку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для про-ведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслі-дування внаслідок його фактичного закінчення.
Відповідно до частини першої статті 42 КПК України підставами для набуття особою ста-тусу підозрюваного є затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або по-відомлення її про підозру у порядку, встановленому статтями 276279 КПК України.
Особа набуває процесуального статусу обвинуваченого (підсудного) після того, як слідчий або прокурор передає до суду у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, складений щодо неї обвинувальний акт.
В угоді про визнання винуватості зазначено, що вона укладається між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного Бюро розслідувань Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрю-ваним ОСОБА_5 , що дає підстави вважати, що вона укладена до складання обвинувально-го акту, тобто під час досудового розслідування.
Так, ч.3 ст.314 КПК України визначено перелік можливих дій суду у підготовчому судо-вому засіданні. Згідно вказаного переліку суд має право прийняти одне з рішень, визначених окре-мими пунктами, а саме :
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне про-вадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому стат-тями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медич-ного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медич-ного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку вста-новлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосу-вання примусових заходів медичного або виховного характеру.
Суд звертає увагу, що рішення щодо угоди (затвердження або відмова) виділено законо-давцем в окремий пункт можливих дій суду, а рішення щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду в інший пункт, що регулює дії суду.
Відмова в затверджені угоди (п.1 ч.3 ст.314 КПК України) не тягне за собою рішення щодо необхідності призначення обвинувального акту до судового розгляду (п.5 ч.1 ст.314 КПК Ук-раїни), оскільки в пункті 1 ч.3 ст.314 КПК України чітко визначено дії суду при відмові в за-тверджені угоди «суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне про-вадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому стат-тями 468-475 цього Кодексу».
Таким чином, Законом чітко визначено, що суд, відмовивши в затверджені угоди, має по-вернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в по-рядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
При цьому, вказане повернення кримінального провадження не є тотожним діям суду, пе-редбаченим п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким врегульовано дії суду при встановлені того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Так, п.3 ч.3 ст.314 КПК України визначено право суду повернути обвинувальний акт, кло-потання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, як-що вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Суд зазначає, що в даному випадку обвинувальний акт не повертається та не оцінюється на відповідність вимогам закону, а повертається кримінальне провадження прокурору для продов-ження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, що передбачено як невід`ємна частина рішення суду при відмові в затвердженні угоди.
Законодавцем передбачено вказані дії ( відмова в затвердженні угоди та повернення кри-мінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, пе-редбаченому статтями 468-475 КПК України ) як сукупність двох дій, перша з яких безумовно по-роджує другу. Альтернативи у виді «можливості повернення» Законом не передбачено.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Те-риторіального управління Державного Бюро розслідувань Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_5 від 08.08.2022 року, та повернути криміналь-не провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Керуючись статтями 314-316, 372 КПК України, суд-
п о с т а н о в и в :
У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 08 серпня 2022 року між проку-рором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіально-го управління Державного Бюро розслідувань Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_5 про визнання винува-тості у кримінальному провадженні №0000118 від 01.08.2022 року, щодо криміналь-ного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - відмовити.
На підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України в зв`язку із прийняттям рішення про відмову в за-твердженні угоди повернути прокурору, який затверджував обвинувальний акт, кримінальне про-вадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопо-рушення передбаченого ст.332 ч.3 КК України, - для продовження досудового розслідування в по-рядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1