Номер провадження: 11-сс/813/740/22
Справа № 521/6770/22 1-кс/521/1764/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2022 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за №0001065 від 28 листопада 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2022 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 15 червня 2021 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що у даному кримінальному провадженні відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

ОСОБА_7 сам прибув до відділення поліції та добровільно видав одяг та взуття для дослідження.

Крім того підозрюваний раніше не притягався до кримінальної відповідальності, він одружений має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_7 вже 6 місяців перебуває під вартою. За цей час було проведено 3 експертизи висновки яких не підтверджують причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Захисник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності.

В умовах введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 воєнного стану забезпечити доставку в судове засідання підозрюваного ОСОБА_7 не представилось можливим.

Між тим, у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_7 в судовому засіданні, шляхом проведення відеоконференції.

Прокурор Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 без його участі та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

За таких обставин, з огляду на положення ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без участі сторін кримінального провадження.

Мотиви апеляційного суду

Дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 27.11.2021 року приблизно о 22 годині, перебуваючи за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклого конфлікту умисно наніс йому удари ножем, спричинивши тілесні ушкодження, в результаті яких настала смерть потерпілого на місці події.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: чорну кофту ,чорні штани, труси, підштаники, кофту темно-синю, шорти чорного кольору, куртку темно-синього кольору, змиви речовини бурого кольору, електронний пристрій для куріння, виріз з наволочки з плямами речовини бурого кольору, виріз з тюлі з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри з плямами речовини бурого кольору, наволочку з пошкодженнями у вигляді порізів, яка знаходилась на ліжку, один кросівок чорного кольору, два кухонних ножі, сліди пальців рук;

- протоколами допиту потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого виявлено та вилучено: кофту спортивну синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофту чорного кольору зі слідами невідомої речовини, куртку плащовку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, сумку спортивну чорного кольору;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 в ході якого ОСОБА_7 видав наступні речі: джинси темні, кросівки чорного кольору, предмет ззовні схожий на складний ніж сірого кольору з чорними накладками з боків, майку смугасту, кофту сірого кольору з круглою емблемою посередині;

- протоколами впізнання речей проведених зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ;

- висновком експерта відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді різаної рани першого пальця правої кисті та садна лівої кисті, які могли бути заподіяні 28.11.2021 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження №0001065 в їх сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що висновки, проведених у кримінальному провадженні експертиз не підтверджують причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, оскільки оцінка зібраних доказів відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження.

У справі «Ферарі-Браво проти Італії», ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою».

Ураховуючи наведене, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Таким чином, ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також, в рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується також тим, що ОСОБА_7 є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим має об`єктивну можливість з метою уникнення покарання виїхати за межі України.

Аналізуючи характер та обставини злочину, який інкримінуються ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з позбавлення волі останній може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відповідно до висновку експертизи має залежність від наркотичних засобів.

Вищенаведене в сукупності з встановленими ризиками свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_7 , який у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу цілком ймовірно може вдатись до спроб зникнути з поля зору правоохоронного органу.

Апеляційний суд приймає до уваги те, що ОСОБА_7 має трьох дітей, однак вважає, що зазначений соціальний фактор не спростовує викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Разом з тим слідчим суддею було враховано, що підозрюваний не має членів сім`ї, які не можуть залишатись виключно без його нагляду, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню в умовах слідчого ізолятора.

При цьому, стороною захисту не було надано жодних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги щодо наявності на утриманні у ОСОБА_16 дітей, які апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на ті обставини, що матеріали кримінального провадження не містять даних про працевлаштування ОСОБА_16 .

Також, слідчий суддя зазначив, що завершенню досудового розслідування до закінчення встановленого ухвалою суду строку тримання ОСОБА_7 під вартою перешкоджає необхідність проведення певних процесуальних і слідчих дій. Зокрема, слідчий має отримати висновок судово-медичної експертизи, призначеної 17.05.2022 року. Зазначена обставина виправдовує подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність існування ризиків, які передбачають необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді, який, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказаний злочин вчинено із застосуванням насильства, вважав необхідним не визначати розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

За таких обставин, доводи захисника ОСОБА_6 про наявність підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя правильно встановив обставини, передбачені ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 20 травня 2022 року, якою та ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України продовжений строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 15 червня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3