Справа № 199/5497/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18 липня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000104, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, яка мотивована тим, що спірна постанова є передчасною, не враховує дійсних обставин події завдання тілесних ушкоджень заявниці. Дізнавач посилається на захист ОСОБА_5 території свого домоволодіння та себе самого, оскільки він злякався завдання йому з боку сусідів, в тому числі з боку ОСОБА_3 , шкоди. Такі доводи заявник вважає бездоказовим припущенням, посилається на наявність у ОСОБА_6 умислу на спричинення заявниці тілесних ушкоджень, а тому просить суд скасувати означену постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

В судове засідання скаржник та дізнавач, чия постанова оскаржується, не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись. За таких обставин суд у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд скарги за відсутності скаржника та уповноваженої особи органу дізнання, а також без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області перебувало на розгляді кримінальне провадження за №0000104, дані про яке внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.
Постановою дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18 липня 2022 року кримінальне провадження №0000104 було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Постанова мотивована тим, що за наслідками проведених низки слідчих (розшукових) дій з`ясовано, що ОСОБА_5 не мав умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , оскільки лише захищав своє здоров`я та житло від протиправних посягань, тому подальше досудове розслідування є недоцільним, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно ст.284 ч.1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормою ч.4 ст.284 КПК України визначено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ст.303 ч.1 п.3 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За змістом ст.ст.306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Частиною 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом ст.ст.92, 93, 225, 237 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за загальним правилом покладається на слідчого та прокурора, які здійснюють збирання доказів в тому числі шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, різновидом яких є допит свідка та огляд (місцевості, приміщення, речей).

Нормою ст.40-1 КПК України встановлено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду скарги фактичні обставини здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні в контексті наведених вище норм кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість такої скарги та необхідність її задоволення з огляду на наступне. Як слідує зі змісту матеріалів кримінального провадження, зокрема пояснень ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також показів самого ОСОБА_5 , безпосереднє завдання тілесних ушкоджень останнім заявниці відбулось шляхом нанесення ударів палицею (тримачем від лопати) через паркан, якій розмежовує території домоволодінь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а також за відсутності доказів того, що заявниця намагалась в цей момент проникнути на територію домоволодіння ОСОБА_5 та/або завдати йому будь-якої шкоди. За таких обставин, враховуючи наявність між вказаними особами конфліктних відносин, стверджувати про те, що означені дії мали характер самозахисту ОСОБА_5 від протиправних посягань на нього самого та його житло з боку заявниці, що виключає наявність умислу, як обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, за умови відсутності доказів наявності явної загрози завдання заявницею шкоди ОСОБА_5 або його майну, є передчасним. Викладене, в свою чергу, ставить під сумнів всебічність, повноту та ретельність здійснення досудового розслідування в цілому, а отже вказує на передчасність винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18 липня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000104, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, скасувати.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1