ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2022 Справа №607/12698/22 Провадження №1-кп/607/1564/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 29.08.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Козлів, Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого водієм швидкої допомоги, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2022 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебував на АДРЕСА_1 , де у нього виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 . Під час вказаного словесного конфлікту у останнього виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свої наміри, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесного ушкодження, ОСОБА_3 28.08.2022 близько 21 год. 30 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , умисно завдав один удар кулаком правої руки в ділянку правого плеча ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, об`єднанні єдиним умислом, штовхнув ОСОБА_5 , в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на прилягаючу поверхню землі. Надалі, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_5 та умисно наніс їй близько п`яти ударів ногою у ділянку спини та стегон з правого боку. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 завдано фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця правого плеча та правої сідниці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Такий чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тобто в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, від дачі показів відмовився, відповідно до ст.63 Конституції України. Поряд з цим, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою за скоєне, зазначивши, що шкодує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_5 у судових дебатах просила покарати обвинуваченого ОСОБА_3 за скоєне кримінальне правопорушення, пославшись на те, що не вибачила останньому.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 . При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Крім того суд не залишає поза увагою й позицію щодо покарання висловлену в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_5 , думка якої хоча і не має переважного значення при прийнятті рішення щодо покарання, разом із тим, не може бути залишена без належної уваги та оцінки і безумовно підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами.

Окремо суд враховує й поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

З огляду на викладене та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та враховуючи, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Про необхідність призначення саме такого покарання, на переконання суду, свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, вибачився перед потерпілою, що свідчить про усвідомлення ним його протиправних дій, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. У зв`язку з цим суд не знаходить підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.125 КК України, оскільки такі будуть явно несправедливими через суворість, зважаючи на особу обвинуваченого та обставину, яка пом`якшує його покарання.
На думку суду, за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, покарання у виді штрафу буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1