Справа № 713/658/22
Провадження №1-кп/713/86/22
УХВАЛА
іменем України

03.06.2022 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 05.03.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з освітою середньою, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.332 ч.3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вижницького районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості від 12 квітня 2022 року, укладену між начальником відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді вказано, що 12 квітня 2022 року начальник відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за №0000095 з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, діючи на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України в приміщенні Чернівецької обласної прокуратури Чернівецької області за адресою м. Чернівці, вул. М.Кордуби,21 «А», уклали угоду про визнання винуватості, яку учасники процесу під час проведення підготовчого судового засідання просили затвердити.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 , повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Сторони погоджуються, виходячи з вимог ст. 61, 65, 66 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання , за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно- господарських функцій строком 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України , звільнити ОСОБА_5 від основного покарання з випробуванням .

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення передбаченого ч.3 ст.332 КК України щодо якого він визнає себе повністю винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений , вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь - якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором вважаючи, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального закону.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , узгоджене в угоді покарання.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що справа підлягає поверненню прокурору з наступних підстав:

Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Як встановлено, 12.04.2022 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором було укладено угоду про визнання винуватості. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України в частині призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 332 КК України, у виді виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно- господарських функцій строком 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України , звільнити ОСОБА_5 від основного покарання з випробуванням.

Статтею 66 ч.1 КК України передбачено обставини, які пом`якшують покарання, а саме :

1. При призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються:

1) з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

2) добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди;

2-1) надання медичної або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення;

3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім;

4) вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності;

5) вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин;

6) вчинення кримінального правопорушення під впливом погрози, примусу або через матеріальну, службову чи іншу залежність;

7) вчинення кримінального правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого;

8) вчинення кримінального правопорушення з перевищенням меж крайньої необхідності;

9) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, поєднане з вчиненням кримінального правопорушення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто КК України передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, тобто застосування ст.69 КК України, лише за наявності кількох обставин, що пом`якшую покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, однак, в обвинувальному акті та угоді вказана одна обставина, яка пом`якшує вину обвинуваченого ОСОБА_5 .. В самій угоді про визнання винуватості, взагалі відсутні будь-які посилання на обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, які необхідні для застосування обвинуваченому, до призначеного покарання, із застосуванням ст.69 КК України, а тому суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості не відповідає вимогам Закону, та умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Крім того указом Президента України за №64/2022 введено в Україні воєнний стан. Пунктами 3, 4 ч.1 ст. 470 КПК України встановлено, що прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Що стосується інтересів суспільства, слід вказати, що суспільний інтерес - це інтерес суспільства або усередненого (репрезентативного) представника цієї спільноти, пов`язаного із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку. Термін має широке поширення в контексті протиставлення громадських і особистих інтересів. При цьому передбачається, що громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремих громадян. Держава є тим органом, який функціонує в суспільстві для формулювання і захисту громадських інтересів.

Так, в зазначеній угоді про визнання винуватості прокурор зазначає наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Разом з тим, слід звернути увагу, на те, що, оскільки угода про визнання винуватості укладені у провадженні щодо тяжкого злочину, в угоді відсутнє обґрунтування забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, обвинуваченого.

У цьому випадку інтерес держави (суспільства) щодо призначення належного покарання винним може підпорядковуватися зацікавленості у підвищенні ефективності досудового розслідування. Тобто в обмін на узгоджену міру покарання обвинувачені мали би сприяти викриттю співучасників таких саме злочинів, повідомляти схему злочинної діяльності, тощо.

Оскільки при перевірці угоди на відповідність вимогам КПК України встановлено, що вона укладена з суттєвими порушеннями КК та КПК України, укладення угоди про визнання винуватості буде суперечити інтересам суспільства, суперечать вимогам Закону, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у затвердженні укладеної угоди і поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з рішень, передбачених частиною 3 цієї статті, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначає, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями 290, 291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Відповідно до п.18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Відповідно до частини першої статті 42 КПК України підставами для набуття особою статусу підозрюваного є затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або повідомлення її про підозру у порядку, встановленому статтями 276279 КПК України.

Особа набуває процесуального статусу обвинуваченого (підсудного) після того, як слідчий або прокурор передає до суду у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, складений щодо неї обвинувальний акт.

В угоді про визнання винуватості зазначено, що вона укладається між начальником відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , що дає підстави вважати, що вона укладена до складання обвинувального акту, тобто під час досудового розслідування.

Так, ч. 3 ст. 314 КПК України визначено перелік можливих дій суду у підготовчому судовому засіданні. Згідно вказаного переліку суд має право прийняти одне з рішень, визначених окремими пунктами, а саме :

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Суд звертає увагу, що рішення щодо угоди (затвердження або відмова) виділено законодавцем в окремий пункт можливих дій суду, а рішення щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду в інший пункт, що регулює дії суду.

Відмова в затверджені угоди (п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України) не тягне за собою рішення щодо необхідності призначення обвинувального акту до судового розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 314 КПК України), оскільки в пункті 1 ч. 3 ст. 314 КПК України чітко визначено дії суду при відмові в затверджені угоди «суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу».

Таким чином, Законом чітко визначено, що суд відмовивши в затверджені угоди має повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

При цьому вказане повернення кримінального провадження не є тотожним діям суду, передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким врегульовано дії суду при встановлені того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

Так, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено право суду повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Суд зазначає, що в даному випадку обвинувальний акт не повертається та не оцінюється на відповідність вимогам закону, а повертається кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, що передбачено як невід`ємна частина рішення суду при відмові в затверджені угоди.

Законодавцем передбачено вказані дії (відмова в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України) як сукупність двох дій, перша з яких безумовно породжує другу. Альтернативи у виді «можливості повернення» Законом не передбачено.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди укладеної між начальником відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 12.04.2022 року, та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Керуючись статтями 314-316, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 12 квітня 2022 року між начальником відділу нагляду Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000095 від 05 березня 2022 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - відмовити.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в зв`язку із прийняттям рішення про відмову в затвердженні угод повернути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.332 ч.3 КК України,-для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 7-ми діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_6