Справа № 344/8425/22
Провадження № 1-кс/344/3236/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001120 від 14.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001120 від 14.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в обґрунтування якого покликався на те, що 14.07.2022 року, о 10 год 10 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», ПП «Мережа-Сервіс Львів» №110 (), що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 177, побачив на виставкових стелажах магазину товарно-матеріальні цінності. В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці виставкового стелажа Віскі Джеймсон 40% об`ємом 0.7 літра, вартістю 498,15 грн без ПДВ, яку заховав під свій верхній одяг - футболку.

Після цього, ОСОБА_5 пройшов касову зону магазину, не розплатившись за товар, покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ПП «Мережа-Сервіс Львів» () матеріальну шкоду на загальну суму 498,15 гривень.

Як зазначено у клопотанні, причетність ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: огляду місця події 14.07.1022; допиту свідка ОСОБА_7 ; допиту свідка ОСОБА_8 ; допиту свідка ОСОБА_9 ; впізнання особи із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; оглядом відеозаписів із камер відео - нагляду, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

15.07.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Волосів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, тимчасово не працюючому, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий у клопотанні вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий майновий злочини, відповідно до санкцій ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що відноситься до категорії тяжких злочинів.

В ході досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі;

- п. 3 незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальних провадженнях, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо їхні анкетні дані та місце їх перебування;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, офіційно не працює, джерело доходів невідоме, що свідчить про можливість вчинення ним у майбутньому нових злочинів з метою незаконного збагачення, чи уникнення покарання за вже вчинене кримінальне правопорушення.

Враховуючи вище наведені ризики, репутацію підозрюваного, слідчий вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є не можливим.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність зазначених у клопотання ризиків, просили врахувати характеризуючі особу підозрюваного дані, наявність у нього соціальних зв`язків (перебування на утриманні батька інваліда), постійного місця проживання, та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

15.07.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, що містяться у протоколах: огляду місця події 14.07.1022; допиту свідка ОСОБА_7 ; допиту свідка ОСОБА_8 ; допиту свідка ОСОБА_9 ; впізнання особи із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; оглядом відеозаписів із камер відео - нагляду, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, в судовому засіданні підозрюваний свою причетність до інкримінованого йому злочину повністю визнав.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування певною сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні підстави для висновку про причетність ОСОБА_5 до злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, прокурором в судовому засіданні частково доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від органу досудового розслідування та ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує, що підозрюваний має соціальні зв`язки (з його слів, утримує та доглядає батька-інваліда), докази того, що у підозрюваного існує непогашена судимість в матеріалах клопотання відсутні; має постійне місце проживання.

Крім того, прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження та особу підозрюваного, не зможе запобігти встановленим слідчим суддею в ході розгляду даного клопотання ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке теж, з огляду на фактичні обставини цього провадження, не зможе запобігти наявним ризикам.

Обрання запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, і такий запобіжний захід, як застава, буде завідомо непомірним для нього.

В той же час слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найбільш обтяжливого запобіжного заходу, в даному конкретному випадку є неприйнятним, а тому враховуючи вік підозрюваного, обставини вчинення інкримінованого злочину, його наслідки, поведінку підозрюваного щодо визнання своєї причетності до інкримінованого злочину та усвідомлення свого обов`язку відшкодувати потерпілому завдану шкоду, слідчий суддя, вважає, що запобігти ризикам на стадії досудового розслідування можливо і без тимчасової його ізоляції від суспільства.

За таких обставин у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити і обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого злочину, слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам на стадії досудового розслідування можливо і без тимчасової ізоляції підозрюваного від суспільства, а тому до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22:00 год. до 07:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження і не перешкоджатиме досягненню його мети.

На думку слідчого судді, застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт в нічний час, на даному етапі зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому слідчий суддя наголошує, що тяжкість злочину і суворість можливого покарання самі по собі не можуть бути обґрунтуванням такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, в конкретних обставинах даного провадження.

За таких обставин у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити і обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому щоденно в період часу з 22:00 год. до 07:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

3) не відлучатися із Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду,

4) утриматись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

5) в разі наявності здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, -

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 15 вересня 2022 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.07.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1