Справа № 149/1775/22
Провадження №1-кп/149/135/22
Номер рядка звіту 98
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

29.09.2022 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000056 від 18.02.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, не працюючої, одруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1 2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в період часу з 14.12.2020 по 08.03.2022 працювала на посаді фахівця відділу по роботі з партнерами Управління партнерських продаж Департаменту альтернативних каналів продажу АТ «Ідея Банк», за сумісництвом.

Відповідно до пунктів 3.1.1.-3.1.5 посадової інструкції до її функціональних обов`язків належали обов`язки з консультування клієнтів щодо отримання кредитів та супроводження операцій по оформленню заявок на кредит та видачу кредитів; оформлення кредитних справ; перевірка належним чином отриманих від клієнтів документів; проведення належної ідентифікації клієнтів; забезпечення належного зберігання особистих ключів, штампів, печаток банківських платіжних карток та пін конвертів до них, та відповідно п. 5.3. посадової інструкції вона несе відповідальність за незаконне збирання та використання відомостей, що становлять банківську таємницю.

ОСОБА_4 17 січня 2022 року перебувала на своєму робочому місці в меблевому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , де виконувала свої функціональні обов`язки по оформленню ОСОБА_6 договору кредиту на меблі. Отримавши від останнього під час оформлення договору кредиту копію паспорта громадянина України, картки фізично особи-платника податків та номер мобільного телефону, у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою безпосереднього покращення свого матеріального становища за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, надала ОСОБА_6 для підпису угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-0, при цьому повідомивши ОСОБА_6 про те, що надає йому на підпис договір кредиту на меблі, та не повідомляючи йому про те, що на нього буде оформлено кредитну картку. Після підпису ОСОБА_6 вказаної угоди, отримала на його ім`я кредитну картку із пін-кодом та в період часу з 17.01.2022 по 16.02.2022 незаконно заволоділа грошовими коштами у сумі 5108 гривень 04 копійок. У подальшому ОСОБА_4 розпорядилась вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Окрім цього, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши 17.01.2022 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 03 лютого 2022 року перебувала на своєму робочому місці в меблевому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , де виконувала свої функціональні обов`язки по оформленню ОСОБА_7 договору кредиту на меблі. Отримавши від останнього під час оформлення договору кредиту копію паспорта громадянина України, картки фізично особи-платника податків та номер мобільного телефону, у ОСОБА_4 повторно виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою безпосереднього покращення свого матеріального становища за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, надала ОСОБА_7 для підпису угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-0, при цьому повідомивши ОСОБА_7 про те, що надає йому на підпис договір кредиту на меблі, та не повідомляючи йому про те, що на нього буде оформлено кредитну картку. Після підпису ОСОБА_7 вказаної угоди, отримала на його ім`я кредитну картку із пін-кодом та в період часу з 03.02.2022 по 11.02.2022 незаконно заволоділа грошовими коштами у сумі 953 гривні 65 копійок. У подальшому ОСОБА_4 розпорядилась вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Окрім цього, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши 17.01.2022 та 03.02.2022 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 08 лютого 2022 року перебувала на своєму робочому місці в меблевому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , де виконувала свої функціональні обов`язки по оформленню ОСОБА_8 договору кредиту на меблі. Отримавши від останнього під час оформлення договору кредиту копію паспорта громадянина України, картки фізично особи-платника податків та номер мобільного телефону, у ОСОБА_4 повторно виник протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою безпосереднього покращення свого матеріального становища за рахунок викраденого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , повторно, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, надала ОСОБА_8 для підпису угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування С-001-0, при цьому повідомивши ОСОБА_8 про те, що надає йому на підпис договір кредиту на меблі, та не повідомляючи їй про те, що на неї буде оформлено кредитну картку. Після підпису ОСОБА_8 вказаної угоди, отримала на її ім`я кредитну картку із пін-кодом та в період часу з 08.02.2022 по 18.02.2022 незаконно заволоділа грошовими коштами у сумі 1474 гривні 97 копійок. У подальшому ОСОБА_4 розпорядилась вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

27.07.2022 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 з урахуванням письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно умов даної угоди прокурор ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1,2 ст.190 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин,обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке повиннна понести ОСОБА_4 , а саме за ч.1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин; за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов"язки передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , а також захисник ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та підтримання її умов.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Потерпілими на досудовому слідстві надано письмові згоди на укладення угоди про визнання винуватості, про що свідчать їх заяви направлені до суду.

Суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченій зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, те, що вона не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та колишньої роботи, раніше не судима.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченій належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27 липня 2022 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України та призначити покарання за

ч.1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 200(двісті) годин;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов"язки;

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими з дня отримання копії вироку, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя Марина РОБАК