У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 628/109/17

№ 1-і/183/95/22

30 серпня 2022 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному 09 жовтня 2016 року до ЄРДР за № 0002981 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Куп`янського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002981 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду стосовно обвинуваченого в рамках вищевказаного кримінального провадження застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалами Куп`янського міськрайонного суду Харківської області, в подальшому строк тримання під вартою продовжено на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України. А ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжений до 31 серпня 2022 року включно.
Відповідно до Розпорядження Верховного суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Куп`янського міськрайонного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Таким чином, прокурор звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому. Зазначивши, що після продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року наданий запит щодо отримання інформації про перебування кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , яке до тепер до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходило.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки жодних об`єктивних даних, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор у своєму клопотанні не надано. Враховуючи, що ОСОБА_4 перебуває під вартою більше трьох років, однак не має місця проживання на території, яка підконтрольна Україні, є необхідність обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. У задоволенні клопотання просив відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, копію якого він отримав та ознайомився з ним. Зазначив, що він перебуває під вартою три з половиною роки, до сьогодні кримінальна справа не розглянута з причин, що від нього не залежать. Жодних ризиків, на які посилається прокурор не існує. Він може мешкати у свого знайомого у м.Харків, однак відповідних документів про це на даний час надати не може.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, дійшов наступних висновків.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ, в подальшому продовжений неодноразово. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює деякі особливості здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану, не охоплюючи всіх питань, які можуть виникати. Так, стаття 34 КПК України передбачає передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема під час режиму воєнного стану, проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Отже, в умовах воєнного стану клопотання прокурора має вирішуватися виходячи із загальних засад кримінального провадження.
Згідно зі ст. 193 КПК України клопотання про продовження строку запобіжного заходу розглядається за участі прокурора, підозрюваного/обвинуваченого та його захисника. Однак, КПК України окремо не регулює питання розгляду такого клопотання в умовах, коли: в Україні введений воєнний стан; учасники кримінального провадження з причин воєнного стану не мають фактичної можливості дістатися до судової установи для участі у судовому засіданні, технічної можливості взяти в ньому участь в режимі відеоконференції або це може становити загрозу їх життю і здоров`ю.
До загальних засад кримінального провадження віднесені, серед іншого, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність (ст. 12 КПК України), змагальність сторін (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України), доступ до правосуддя (ст. 21 КПК України).
Так, згідно зі ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
На підставі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
В свою чергу, засада диспозитивності полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. А слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Всі ці правила закріплені паралельно з доступом до правосуддя, що розкривається через встановлені гарантії права на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. На підставі статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Верховний Суд у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що усі клопотання, які надходять на розгляд судів, мають розглядатись у межах строків, установлених КПК України, однак за можливості - невідкладно… Якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжногозаходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів наданих прокурором вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється/обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, стосовно подій що мали місце 09 жовтня 2016 року. На обґрунтованість підозри/обвинувачення в судовому засіданні досліджені: витяг з ЄРДР від 09.10.2016 року; ухвала слідчого судді від 03 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні був затриманий 01 листопада 2022 року; вподальшому ухвалами Куп`янського міськрайонного суду Харківської області продовжувався строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 11 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт; ухвалою Купянського міськрайонного суду Харківської області від 20 січня 2020 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався стосовно обвинуваченого неодноразово. Вподальшому строк тримання під вартою продовжений на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України, а ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою продовжений до 31 серпня 2022 року включно.
Таким чином, станом на 30 серпня 2022 року на день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 останній перебуває під вартою у вказаному кримінальному провадженні 3 роки 6 місяців 20 днів.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, переконує суд в тому, що в провадженні Куп`янського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, рішення у якому не прийняте.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», в редакції чинній з 07 березня 2022 року - у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіально наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.
Розпорядженням Голови Верховного Суду за № 11/0/9-22 від 18 березня 2022 року, змінено територіальну підсудність судових справ, а саме територіальна підсудність справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області визначено територіальна підсудність справ Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
У провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України не надходило.
Частиною 6 ст. 615 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
При вирішенні питання доцільності продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд виходить з того, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років. А тому розуміючи наслідки завершення судового розгляду провадження, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.
У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Крім того, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).
За таких обставин суд вважає, що на цей час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у пред`явленому обвинувачені. Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.
Ризики передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Суд, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі матеріалів справи, оцінив у сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 неповнолітніх дітей на утриманні немає. Підтверджень наявності у нього захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою суду не надано. Доказів протилежного суду не надано. За таких обставин, суд доходить переконання, що будь-який інший, з передбачених законом більш м`яких запобіжних заходів станом на дату розгляду вказаного питання не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування ОСОБА_4 на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 має місце реєстрації та проживання у м.Купянськ Харківської області, однак на даний час території м. Куп`янськ тимчасово окупована та на її території ідуть бойові дії у зв`язку з агресією з боку РФ. Такі обставини з урахуванням вищевикладеного не можуть слугувати достатньою підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід.
Стороною захисту не надано будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно вказували на зміну або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисту про зміну раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оскільки на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».
В той же час, в судовому засіданні встановлено, що станом на 30 серпня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою до ухвалення вироку 3 роки 6 місяців 20 днів; підсудність справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області визначена 18.03.2022 року, строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 продовжувався на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України та ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області до 31 серпня 2022 року, однак до сьогодні кримінальне провадження не розглянуто з причин, що не залежать від ОСОБА_4 .
Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити, з урахуванням пред`явленого обвинувачення, строком на 30 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 193, 197, 199, 331, 369-372, 615 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 396 КК України, на строк 30 днів, тобто до 30 вересня 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст оголошено 30 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1