Справа № 953/3588/22
н/п 1-кп/953/633/22
"11" липня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
11.07.2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 2 місяці.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18.05.2022 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 15.07.2022 у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», із визначенням застави у розмірі 99 240 грн.
Згідно до вимог ч. ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
У судовому засіданні встановлено, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження і на це вказує характер протиправних дій, у вчиненні яких він обвинувачується і щодо яких є обґрунтована органами досудового слідства підозра.
Крім того, є достатні підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , з огляду на усвідомлення можливості отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі, зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення, тобто існує ризик переховування.
Також суд зазначає, що за вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, так як вказаний злочин віднесений, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії тяжкого злочину.
Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тому суд вважає за необхідне продовжити раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно на ОСОБА_4 на два місяці, тобто до 15 вересня 2022 року включно, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 331 КПК України, суд,-
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на два місяці, тобто до 15 вересня 2022 року включно.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання в м. Харкові.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання до 8 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомлення суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Встановити строк дії ухвали до 15.09.2022 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя - ОСОБА_1