Київський апеляційний суд
Провадження № 11-сс/824/2398/2022 Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія справи: ст.ст. 214, 303-307 КПК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року,
за участі:
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що до ЄРДР підлягають внесенню не будь-які відомості, які містяться у заяві чи повідомленні, а лише ті, які містять достатні дані про кримінальне правопорушення, водночас заява ОСОБА_6 за своїм змістом та суттю не є заявою про злочин, оскільки не містить фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, порушення вимог кримінального процесуального закону щодо кримінального провадження (зокрема ст.ст. 2, 9, 214 КПК України), просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України, та невідкладно, не пізніше 24 годин, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за його заявою.
Щодо порушення слідчим суддею вимог ст. 214 КПК України, то ОСОБА_6 стверджує, що на стадії розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб ДБР щодо невнесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчий суддя не має законних повноважень перевіряти відомості про кримінальне правопорушення на відповідність диспозиції конкретної статті особливої частини КК України. За змістом ст. 214 КПК України обставини вчинення кримінального правопорушення повинні перевірятися шляхом проведення досудового розслідування лише після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Таким чином слідчий суддя в ухвалі фактично перебрав на себе функції органу досудового розслідування та надав оцінку фактам, які могли бути зібрані, встановлені та перевірені виключно в ході проведення досудового розслідування.
ОСОБА_6 вважає, що висновки слідчого судді не ґрунтуються на матеріалах провадження та суперечать вимогам кримінального процесуального закону, оскільки зміст його заяви про кримінальні правопорушення від 06 травня 2021 року узгоджується з положеннями ст. 214 КПК України, у ній викладено необхідні відомості, що підлягають внесенню до ЄРДР, в тому числі короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ОСОБА_6 зазначає про істотне порушення слідчим суддею і вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, у зв`язку з незабезпеченням його участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції.
За таких обставин судове рішення, як стверджує апелянт, є незаконним та необґрунтованим, а скарга на бездіяльність підлягає задоволенню.
Одночасно, ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причини, оскільки участі в судовому розгляді він не приймав, а копію оскаржуваного рішення отримав лише 01 червня 2022 року.
Прокурор Офісу Генерального прокурора, який повідомлений про час, дату та місце розгляду провадження, в судове засідання не прибув, що, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 в підтримку доводів і вимог клопотання про поновлення строку на оскарження та апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою, обговоривши доводи клопотання і апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 ОСОБА_6 подав 02 червня 2022 року, тобто із пропуском установленого законом строку. Разом з тим, як вбачається з матеріалів судового провадження, участі у розгляді скарги слідчим суддею ОСОБА_6 не брав. Копію ухвали, як вказує апелянт, він отримав 01 червня 2022 року.
З метою забезпечення права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та з урахуванням доводів клопотання ОСОБА_6 в обґрунтування поважності причини пропуску строку на оскарження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити його клопотання та поновити строк.
Що стосується безпосередньо вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ст. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Незважаючи на посилання в резолютивній частині ухвали слідчого судді про те, що вона не підлягає оскарженню, колегія суддів не вбачає законних перешкод для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, оскільки, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України.
Крім того, у п. 5 мотивувальної частини вказаного Рішення зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Як вбачається з матеріалів провадження, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов висновку, що його заява за своїм змістом та суттю не є заявою про злочин, оскільки не містить фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.
Однак з такими висновками слідчого судді, колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на законі та не відповідають фактичним обставинам провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частиною 4 цієї статті встановлено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Перевіркою матеріалів скарги встановлено, що 06 травня 2021 року ОСОБА_6 до Державного бюро розслідувань подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 163, 182, 343 КК України.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення вбачається, що вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України та містить виклад обставин, які можливо сприйняти як об`єктивні дані, що свідчать про наявність підстав вважати, що було вчинено кримінально-каране діяння, передбачене чинними нормами КК України.
При цьому колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що дані, викладені в заяві ОСОБА_6 , ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправних дій, а обставини не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України. А відтак прокурор чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана була прийняти та зареєструвати таку заяву, внести за вказаною заявою відомості до ЄРДР та розпочати проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.
Однак уповноваженою особою Державного бюро розслідувань після отримання 06 травня 2021 року зазначеної заяви, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_6 до ЄРДР внесені не були, чим було допущено бездіяльність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості з постановленням нової ухвали, якою скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, викладені у заяві ОСОБА_6 від 06 травня 2021 року.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених в заяві про кримінальне правопорушення, та зобов`язання вчинити дії - скасувати.
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 06 травня 2021 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4