Справа № 357/2056/22
У Х В А Л А

13.05.2022 Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - адвокат ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференціїз ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)»в залі суду № 2 у місті Біла Церква Київської області обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0003155 від 19.12.2021 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області передано вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0003155 від 19.12.2021 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

На визначену судом дату на підготовче судове засідання у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України не вдалося забезпечити безпосередню участь обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Крім того, відсутня можливість доставити обвинувачених до зали суду через введення на території України воєнного стану.

Прокурор просив відкласти підготовчий розгляд провадження у зв`язку не забезпеченням явки обвинуваченого ОСОБА_9 та відсутністю технічної можливості встановити відеоконференцзв`язок з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, а також просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив відкласти проведення підготовчого судового засідання, щодо вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 просив відкласти проведення підготовчого судового засідання, щодо вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу покладається на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив відкласти проведення підготовчого судового засідання, щодо вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу покладається на розсуд суду.

Cуд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілого.

У зв`язку з чим, колегія суддів ознайомившись з обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування, додатком до нього, вислухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, вважає за необхідне відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України через відсутністю технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, так як не вдалося забезпечити безпосередню участь обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Крім того, відсутня можливість доставити обвинувачених до зали суду через введення на території України воєнного стану.

Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 р. N 2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Явку обвинуваченого ОСОБА_9 не забезпечено через відсутність технічної можливості дистанційного зв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно статті 12 - 2 цього закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, положення статті 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 3 ст. 331 КПК України, введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність обвинувачених, за присутності їх захисників, а також інших сторін та учасників кримінального провадження, не є перешкодою для розгляду клопотань.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризику, визначеного ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватись від суду.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризику.

З урахуванням клопотання прокурора, а також звертаючи увагу на те, що строк тримання під вартою обвинувачених закінчується, а підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, оскільки по даному кримінальному провадженню не розпочато судовий розгляд, а тому існують ризики, що обвинувачені не перебуваючи під вартою матимуть можливість переховуватись від органів суду, у зв`язку з чим, суд керуючись ст. 315 КПК України, приходить до висновку, що міру запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженою строком до 60 діб.

Даних про те, що ОСОБА_9 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

Крім того, суд керуючись ст. 315 КПК України, приходить до висновку, що міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишити без змін та вважати продовженою строком до 60 діб.

Даних про те, що ОСОБА_8 не може утримуватися в умовах СІЗО, суду не надано.

Керуючись ст. ст. 314-317 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0003155 від 19.12.2021 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на 07 липня 2022 року до 12 години 00 хвилин.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 діб, тобто до 11 липня 2022 року включно, утримуючи в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 діб, тобто до 11 липня 2022 року включно, утримуючи в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, скерувати обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3