Провадження №11-сс/824/151/2022 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття апеляційного провадження

07 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та слідчого, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та слідчого.
В обгрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що відповідно до ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Вимоги, які зазначені у скарзі ОСОБА_5 не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року.
01 листопада 2021 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , було прийнято ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишено без задоволення, ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року залишено без змін.
24 листопада 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 (вхідний номер 133232), в якій ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу ОСОБА_6 від 01 вересня 2021 року та зобов`язати Києво-Святошинський районний суд Київської області розглянути подану ним скаргу.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що слідчий суддя протиправно відмовився приймати до розгляду подану ним скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у незастосуванні до нього заходів безпеки у кримінальному провадженні № 0000618.
Заслухавши доповідача та вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
З матеріалів провадження вбачається, що 24 листопада 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року у справі 369/12101/21.
25 листопада 2021 року, у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року, було витребувано від Києво-Святошинського районного суду Київської області матеріали судового провадження № 369/12101/21.
02 грудня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли матеріали судового провадження № 369/12101/21.
Під час судового розгляду, за наслідками перевірки доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, які надійшли до суду апеляційної інстанції від Києво-Святошинського районного суду Київської області, колегія суддів встановила, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 датованої 24 листопада 2021 року (вхідний номер 133232), в якій скаржник просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року та зобов`язати суд розглянути подану ним скаргу, вже були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, а сама апеляційна скарга подана з тих самих підстав, що і раніше.

Так, відповідно до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7цього Кодексу.

Так, до однієї із загальних засад кримінального провадження належить заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення.

У ч. 2 ст. 19 КПК України визначено, що кримінальне провадження підлягає негайному закриттю, якщо стане відомо, що по тому самому обвинуваченню існує вирок суду, який набрав законної сили.

В цьому випадку колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону, оскільки наявна ухвала, якою уже прийнято процесуальне рішення та надано оцінку фактичним обставинам, які вказано в апеляційній скарзі ОСОБА_5 .
Крім того, з метою формування єдності судової практики та унеможливлення застосування протилежних підходів до розуміння норми права у подібних правовідносинах КПК було доповнено ст. ст. 434-1 та 434-2.

За правилами ст. 434-1 КПК, якою доповнено КПК на підставі Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, кримінальне провадження може бути передано на розгляд об`єднаної палати, зокрема, у разі, якщо колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати. Виходячи зі змісту цієї процесуальної норми викладені у рішеннях об`єднаної палати правові висновки мають пріоритетність у застосуванні при розв`язанні правових питань, що склалися у подібних правовідносинах.
Як вже неодноразово наголошувалося в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/118 викладено висновок щодо застосування норми права, за яким, якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Таким чином Верховний Суд констатував право апеляційного суду на прийняття рішення про закриття апеляційного провадження після призначення у справі судового засідання у разі встановлення обєктивних даних, які свідчать про неможливість оскарження судового рішення, стосовно якого здійснюється судовий розгляд.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження лише у визначених законом випадках.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним. Воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання (п. 41 рішення у справі «Абрамова проти України» від 18 грудня 2018 року, заява № 41988/08; п. 78 рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року, заява № 40160/12 та інші).
Відповідно до положень ст. ст. 392, 393 КПК України, процесуальним законом не передбачено процедури повторного апеляційного перегляду судового рішення, яке вже було предметом перегляду суду апеляційної інстанції за апеляційною скаргою особи з аналогічних підстав.
Таким чином, враховуючи те, що рішення за аналогічними доводами апеляційної скарги ОСОБА_5 вже приймалось, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року (судового провадження № 369/12101/21) не може бути предметом апеляційного перегляду.
Керуючись ст.ст. 9, 19, 399, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та слідчого закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3