Провадження № 1-кп/638/592/22
УХВАЛА
Іменем України
22 березня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у судовому провадженні за матеріалами кримінального провадження №0001592 від 23.04.2020 року стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, Коростенського району с.Обіходи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.4 ст.190 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеса, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.4 ст.190 КК України -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.4 ст.190 КК України.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану судове засідання проводиться у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції з використанням учасниками провадження власних технічних засобів.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, посилаючись на введення на території України воєнного стану та продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Інші учасники провадження не вийшли на відеозв`язок.

Суд, розглянувши заявлені прокурором клопотання, дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ухвалою суду від 01.10.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також зазначеною ухвалою суду до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Строк дії зазначених запобіжних заходів продовжено до 31.03.2022 року.
Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені ухвалою суду від 01.10.2020 року, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду та продовження вказаного кримінального правопорушення або вчинення іншого кримінального правопорушення.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у злочинах, у вчиненні яких обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 діб, тобто до 20 травня 2022 року включно.
Щодо клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.1, 2 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Як підставу для зміни запобіжного заходу обвинуваченому прокурор посилається на введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 року.
Так, відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
При вирішенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу судом також враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги введення на території України воєнного стану, виходячи з того, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може загрожувати життю та здоров`ю обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України на строк до 20 травня 2022 року включно.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 194, 196, 200, 331, 369, 372 КПК України, суд, -
постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк дії запобіжного заходу до 20 травня 2022 року включно з можливістю протягом всього строку тримання під вартою внести заставу, розмір якої визначений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 01.10.2020 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або перебування.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого до 20 травня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1