Провадження № 1-кп/161/409/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 квітня 2022 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001938 від 02.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про закриття кримінального провадження №0001938 від 02.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, з урахуванням положень ст. 49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала з підстав наведених у ньому, просила його задовольнити.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.11.2019 №345/2618/16-к звільнення від кримінальної відповідальності є обов`язком суду, у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, через закінчення строків давності.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину, згідно ст. 49 КК України, становлять п`ять років.

Перерив строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також не вчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Тому, досудове розслідування не може вважатися повним, а твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасним.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

В свою чергу, норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України набрали чинності відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 04.10.2019.

Таким чином, на думку суду, норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України стосуються кримінальних проваджень, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після вступу вищевказаних змін в законну сили.

Враховуючи ті обставини, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України внесено до ЄРДР 02.07.2015, тобто до внесення змін у ст. 284 КПК України, закриття провадження у вказаній справі може призвести до порушення законних прав та інтересів потерпілої, а також те, що на даний час в рамках даного кримінального провадження не проведено жодної слідчої дії, та, як наслідок, не встановлено особу, яка причетна до вчинення вказаного злочину, будь-якій особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а тому, на думку суду, строки давності притягнення до кримінального відповідальності слід обчислювати на загальних підставах.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 284, 369, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001938 від 02.07.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, з підстав, передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1