Справа №718/663/22
Провадження №1-кп/718/29/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2022 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000184 від 28.10.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, фізичного особу-підприємця, зареєстрованого та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в період часу з лютого по травень 2009 року, з метою здійснення на території належної йому на праві державного акту серії ЧВ049242 земельної ділянки площею 0,05 га, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , підприємницької діяльності, пов`язаної із роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують порядок набуття і реалізацію прав на землю, за відсутності рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, самовільно зайняв сусідню земельну ділянку площею 0,0259 га, яка є частиною земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0370, що перебуває у власності держави та знаходиться у користуванні Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» і за цільовим призначенням відноситься до земель для розміщення та експлуатації будівель та споруд залізничного транспорту, шляхом розміщення тротуарної плитки, металевої огорожі на бетонній основі та тимчасових споруд (навісу площею 15 м2 та туалету площею 4 м2).

Відповідно до інформації Виробничого структурного підрозділу «Івано-Франківська дистанція електропостачання» на земельній ділянці із кадастровим номером :02:001:0370 розміщена повітряна лінія напругою 10 кВ. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 №209 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж», вздовж повітряної лінії встановлюється охоронна зона, територія якої складає 10 м по обидві сторони від крайніх проводів повітряної лінії.

Своїми протиправними діями, що виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні, ОСОБА_4 завдав Регіональній філії «Львівська залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», матеріальної шкоди на суму 2283 гривні 73 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про закриття кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, яке мотивує тим, що з моменту фактичного заняття земельної ділянки пройшло понад 13 років, впродовж цього часу ОСОБА_4 жодного разу ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні трьох дітей, з яких одна дитина малолітня (2009 року народження), зареєстрований як фізична особа підприємець, позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, претензій до нього з боку місцевих жителів та сільської ради немає, повністю відшкодував суму нарахованих збитків.

Також 18.04.2022р. представник потерпілого ОСОБА_6 подав цивільний позов у цьому кримінальному провадженні, в якому просить суд зобов`язати ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0259 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0370, та привести цю земельну ділянку до стану, придатного для використання за цільовим призначенням шляхом демонтажу тротуарної плитки, металевої огорожі та бетонній основі та тимчасових споруд (навісу площею 15 кв.м. та туалету площею 4 кв.м.).

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєному визнав повністю, підтримав своє клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та визнав цивільний позов.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, поданий цільний позов просив залишити без розгляду.
Представник потерпілого ОСОБА_6 судовому засіданні 22.04.2022р. не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та просив задовольнити поданий цивільний позов. В судове засідання 28.04.2022р. ОСОБА_6 не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи без представника АТ «Українська залізниця», цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі.
Заслухавши думку сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 197-1 КК України на підставі ст. 48 КК України, виходячи із наступного.
Відповідно до ч.1ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно із змістом статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Пунктом 1 частини 2ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки: 1) вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або 2) особа перестала бути суспільно небезпечною.
Застосування такого виду звільнення від кримінальної відповідальності - право, а не обов`язок суду, який вирішує питання про застосування ст. 48 КК України у кожному конкретному випадку з урахуванням характеру й ступеня суспільної небезпечності злочину, тяжкості заподіяної шкоди, часу, який сплив з часу забороненого КК України діяння, важливості і значущості обставин, які свідчать про зміну обстановки.
Зміна обстановки, внаслідок якої вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність, означає передусім істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.
Під зміною обстановки, внаслідок якої особа перестала бути суспільно небезпечною, слід розуміти об`єктивні зміни умов життєдіяльності такої особи, які позитивно і суттєво впливають на неї і свідчать про те, що вона не вчинятиме кримінально караних діянь у майбутньому (принаймні подібних вже вчиненому).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.
Свою винуватість у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, щиро розкаявся, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з моменту фактичного заняття земельної ділянки пройшло понад 13 років, впродовж цього часу ОСОБА_4 жодного разу ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має трьох дітей, з яких одна дитина неповнолітня, зареєстрований як фізична особа підприємець, вперше притягується до кримінальної відповідальності, претензій до нього з боку місцевих жителів та сільської ради немає, повністю відшкодував суму нарахованих збитків.

Отже, у ОСОБА_4 наявні довготривалі та стабільні соціальні зв`язки, що свідчить про відсутність підстав вважати, що він може в подальшому вчинити нові кримінальні правопорушення.

Наведене, у своїй сукупності, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 на час розгляду справи в суді у зв`язку із зміною обстановки, яка виявилась у вище переліченій низці позитивних змін в його житті та наведених обставинах, перестав бути суспільно небезпечним.
Суд, приймаючи до уваги вищенаведене, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.197-1 КК України, на підставіст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.
Стосовно заявленого представником потерпілого ОСОБА_7 цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, заявлений представником потерпілого В.Моцюком цивільний позов слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати та речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 284 - 288 КПК Українита на підставіст. 48 КК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внаслідок зміни обстановки задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 Кримінального кодексу України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.
Кримінальне провадження № 0000184 від 28.10.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.197-1 КК України - закрити.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 до цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачеві, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Кіцманський районний суд Чернівецької області до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кіцманського районного суду
Чернівецької області ОСОБА_8