ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кс/803/2001/22 Справа № 1-8/01 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_4.
П О С Т А Н О В А

попереднього судового розгляду

14 липня 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2., за участю прокурора ОСОБА_3., розглянувши матеріали справи за клопотанням засудженого ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського апеляційного суду з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року, яким останнього засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Обґрунтовуючи необхідність направлення клопотання до апеляційного суду, суд першої інстанції посилався на положення кримінального-процесуального закону, якими визначено, що питання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку вирішується судом, який його постановив.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість прийняття клопотання до свого розгляду з наступних підстав.

Так, статтею 353 КПК України (1960 року) передбачено, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Водночас, згідно з вимогами ч. 1 ст. 33 КПК України (2012 року), апеляційні суди не є судами першої інстанції у зв`язку зі зміною чинного законодавства України і позбавлені можливості здійснити судовий розгляд справ, які були ухвалені апеляційними судами як судами першої інстанції, а відтак розгляд заяви особи, засудженої вироком апеляційного суду, повинен відбуватись у суді першої інстанції.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 лютого 2021 року (справа № 1-50/2000).

Відповідно до ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що більш тяжкий злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_1 , було вчинено останнім на території Амур-Нижньодніпровського району.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне повернути клопотання засудженого до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який у відповідності з вимогами ст. 32 КПК України має здійснювати розгляд справи.

Керуючись ст. 463 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження вироку Дніпропетровського обласного суду від 12 червня 2001 року повернути до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська разом з матеріалами кримінальної справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2