Провадження № 1-кс/344/4748/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Івано-Франківська клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000307 від 12.09.2022,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням про продовження строку тримання під вартою у вказаному вище кримінальному провадженні

В обґрунтування клопотання вказано, що 10.09.2022 у вечірній період часу, ОСОБА_5 перебував за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_7 , де разом із останнім та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Під час спільного розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання завдав ОСОБА_7 декілька ударів кулаком в область обличчя, від яких останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс потерпілому близько п`яти ударів ногою в область голови, тим самим спричинивши йому чисельні тілесні ушкодження, від яких в подальшому потерпілий помер за місцем проживання. Причиною смерті ОСОБА_7 є набряк та стиснення головного мозку, крововиливи під оболонку та в речовину головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, ушкодження в наслідок контакту з тупим предметом.

Матеріалами клопотання зазначається, що 12.09.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 13.09.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачениого ч. 2 ст. 121 КК України.

14.09.2022 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , без визначення розміру застави на строк до 04.11.2022 включно, в межах строку досудового розслудування.

31.10.2022 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 13.01.2023.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає та заявлені ризики, передбачені у п. п. 1,3,5ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися і не відпали.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування мають достатні приводи обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межигірці Галицького району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого стороннього спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що встановлені на досудовому розслідуванні ризики, передбачені у п.п.3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України на даний час наявні та не відпали.

Вирішуючи дане клопотання враховую вагомість наявних доказів про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, усі обставини кримінального правопорушення інкримінованого підозрюваному та його наслідки, а також те, що під час розгляду по суті внесеного клопотання слідчим суддею не встановлено підстав для відмови в його задоволенні.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчий суддя вважає необхідним скористатися таким правом не визначати заставу з огляду на наведене нижче.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження, характер інкримінованого злочину, особливість та зухвалість його вчинення із застосування насильства щодо потерпілого, і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке подальше тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували особливості інкримінованого йому правопорушення.

Також слідчому судді не представлені докази щодо матеріальних джерел доходів підозрюваного.

При цьому, обставини, які зазначені захистом, не можуть бути підставами для відмови в задоволені даного клопотання, оскільки не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків. Щодо можливості застосування відносно підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слід вказати наступне.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, хоча і накладатиме на підозрюваного менше обмежень та менший рівень страждання та труднощів, ніж звичайне тримання під вартою в установі виконання покарань, все одно становить собою позбавлення свободи у розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод відповідно до практики ЄСПЛ, однак на даному етапі досудового розслідування домашній арешт на думку слідчого судді не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики, а відтак і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Враховуючи ж відсутність висновку експертизи щодо психічного стану здоров`я підозрюваного, зриви та напади агресії, які відбувалися у підозрюваного та про які обговорено в судовому засіданні, констатовані попередньо лікувальним закладом розлади психіки пов`язані з вживанням алкоголю, то слідчий суддя вважає, що перебування підозрюваного під домашнім арештом може становити небезпеку для оточуючих, в першу чергу для малолітньої дитини за місцем відбування такого домашнього арешту, отож слідчий суддя не може погодитися із доводами захисту.

Неефективним буде і обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, ніж інші запобіжні заходи, зокрема особисте зобов`язання, яке (особисте зобов`язання) також на думку слідчого судді в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики, і таких клопотань не надходило.

Не було надано слідчому судді і відомостей, які підтверджують міцні соціальні зв`язки підозрюваного та дозволяють розраховувати на його правомірну поведінку у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи захисту не свідчать про відсутність встановлених ризиків з огляду на конкретні обставини справи та не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному інших, більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, оскільки, на переконання слідчого судді, усі інші більш м`які запобіжні заходи однозначно будуть недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного.

Підсумовуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного без визначення розміру застави в межах строків досудового розслідування на строк 60 днів починаючи з дати постановлення цієї ухвали і до 29.12.2022 включно.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк 60 днів, в межах строків досудового розслідування, до 29.12.2022 включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк дії ухвали до 29.12.2022 включно.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 31 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1