Справа № 697/2906/13-к
Провадження № 1-кп/697/7/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2022 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого - ОСОБА_13 ,

захисника - ОСОБА_14 ,

потерпілої ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000391 по обвинуваченню:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Геташен Мартунинського району, Вірменія, без громадянства, вірменина, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого Черкаським обласним судом 14.02.2000 за ст.93 п. «а» та «і», ч.3 ст.142 КК України до 14 років позбавлення волі, який 25.10.2010 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий строк покарання - 2 роки 4 місяці 10 днів,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він 23.05.2013, близько 01 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, не маючи при собі посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії «В», та вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, він, рухаючись від м. Ржищів Київської області до м. Канів Черкаської області по автомобільній дорозі сполученням «Фастів - Митниця - Обухів - Ржищів - Канів», на 148 км. + 400 м., на території Канівського району Черкаської області, порушуючи вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, для безпеки дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, у порушення вимог п. 31.4.5 г) Правил дорожнього руху України не стежив за технічним станом транспортного засобу, керуючи легковим автомобілем, на передню вісь якого встановлено шини з різним типом малюнка протектора (права - універсальна, ліва - зимова), у порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, на заокругленій ділянці дороги, виїхав на ліве узбіччя по напрямку свого руху вперед, скоїв наїзд на перешкоду у вигляді стовпа дорожнього знаку 1.4.1 Правил дорожнього руху України «Напрямок повороту», після чого допустив перекидання транспортного засобу.

Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи від 23.05.2013 № 4214 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки та живота, численних двохсторонніх переломів ребер, перелому грудини, забою та розривів обох легень, забою серця, розриву навколосерцевої сумки, забою та розривів печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких загинула на місці події.

Згідно з висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 02.08.2013 №4/213 різниця між залишковою висотою малюнка протектора шин передньої вісі автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає близько 4 мм, що могло привести до втрати керованості транспортним засобом під час маневрування, та передбачає заборону експлуатації.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «OPEL ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , а саме: п. 2.3 б), п. 2.9 а), п. 12.4 г) Правил дорожнього руху України, перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням смерті потерпілої ОСОБА_16 ..

Діяння ОСОБА_13 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 винним себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю та показав, що з потерпілою ОСОБА_16 проживав у цивільному шлюбі близько трьох років. 22.05.2013 до нього зателефонувала ОСОБА_17 і запропонувала поїхати у гості до її подруги ОСОБА_18 в с.Грищинці. Вони поїхали на рейсовому автобусі до зупинки «сільгосптехніка» у м.Каневі, звідки викликали таксі і поїхали до с.Грищинці. У гостях вони вживали алкогольні напої, вночі ОСОБА_17 виявила бажання їхати додому. Так як він не має у своєму володінні автомобіля, а також не має посвідчення на право керування транспортними засобами, тому зателефонував до родича ОСОБА_19 , який проживає в с. Тростянець, з проханням підвезти їх у м.Канів, однак він відмовив йому, оскільки на вулиці йшов дощ. Але на дзвінок ОСОБА_20 надав згоду відвезти їх додому. До будинку ОСОБА_18 він не приїхав, оскільки була брудна дорога, а чекав їх у центрі села. В автомобілі «OPEL ASTRA» за кермом сидів ОСОБА_19 , він сів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_17 за ним - на задньому правому пасажирському сидінні. Не доїхавши до м.Канева сталася ДТП, автомобіль, яким керував ОСОБА_19 занесло на мокрій дорозі, в результаті чого останній втратив керування, транспортний засіб перекинувся на праву сторону, виїхав на ліве узбіччя та скоїв наїзд на стовп дорожнього знаку. Під час ДТП він втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження з правої сторони, перелом ребра, забій коліна. Коли прийшов до тями ОСОБА_19 стояв біля поліцейських, він був біля авто, після чого довідався, що ОСОБА_17 загинула, тому в шоковому стані повідомив, що «це він був за кермом автомобіля, але як трапилася ДТП не пам`ятає». Він обмовив себе на початку досудового розслідування, оскільки ОСОБА_19 є його родичем, має молодий вік та на утриманні малолітніх дітей. Чи отримав ОСОБА_19 тілесні ушкодження не знає. Зі слів ОСОБА_19 після ДТП він побіг до своєї сестри і повідомив, що тяжких тілесних ушкоджень не має, боліло лише коліно. Шкодує, що сталася ДТП, можливо треба було в таку негоду залишитися ночувати у гостях і не їхати додому. Вину не визнає та просить виправдати його, оскільки 23.05.2013 не був за кермом автомобіля «OPEL ASTRA», не вчиняв ДТП, а автомобілем керував ОСОБА_19 , який у суді не заперечує свою вину у ДТП.

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, сторона обвинувачення посилається на наступні докази:

-покази потерпілої ОСОБА_15 даними у судовому засіданні про те, що ОСОБА_16 є її донькою та проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_13 . 22.05.2013 ОСОБА_16 зателефонувала до неї та повідомила, що вони з ОСОБА_13 їдуть в гості до знайомої Раї в с.Грищинці, оскільки в той день було церковне свято «Святого Миколая». Вранці 23.05.2013 до них з чоловіком зателефонував ОСОБА_13 та повідомив про те, що її дочка загинула в ДТП. Пізніше зі слів Раї вона дізналася, що в той вечір був дощ і вона пропонувала їм залишитися на ночівлю, однак вони поїхали, першим пішов ОСОБА_13 , а за ним ОСОБА_17 . Хто був за кермом в момент ДТП, їй достовірно не відомо. Вказала, що за період спільного проживання обвинуваченого з ОСОБА_17 жодного разу не бачила ОСОБА_13 за кермом будь-якого автомобіля. Після поховань до неї приходив ОСОБА_14 із сестрою обвинуваченого та просили "пожаліти дітей". ОСОБА_13 оплатив поминальний обід та частково відшкодував кошти на пам`ятник. ОСОБА_19 не знала до ДТП, вибачень не просив. Вважає, що ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_19 не вжили належних заходів, щоб вчасно надати медичну допомогу її доньці, просить суд встановити справедливість та покарати винного, цивільний позов не заявляє;

- покази свідка ОСОБА_21 даними у судовому засіданні про те, що він працює водієм ОСОБА_22 23.05.2013 він та інші співробітники виїжджали на ДТП, яка сталася на автодорозі біля повороту на с.Бобрицю (виїзд з м.Канева). На узбіччі стояв автомобіль темного кольору, перпендикулярно дорозі, швидка допомога приїхала, коли вони вже були на місці. На задньому сидінні автомобіля перебувала жінка, яка не подавала ознак життя. Його співробітники підходили до автомобіля і від`єднували акумулятор, щоб не загорівся автомобіль, а він стояв за 20 метрів біля службового авто. Чи були поряд сторонні особи не пам`ятає. Хто був за кермом автомобіля йому не відомо;

- покази свідка ОСОБА_23 даними у судовому засіданні про те, що у 2013 році працював у ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області, 23.05.2013 був черговим слідчим і здійснював виїзд із СОГ на місце ДТП. На місці був виявлений автомобіль «OPEL ASTRA», у якому на задньому сидінні знаходився труп жінки ОСОБА_16 , ОСОБА_13 вже не було, його забрала ШМД для з`ясування тілесних ушкоджень. Він склав протокол ОМП і в подальшому розслідував дане кримінальне провадження. Пізніше у ОСОБА_13 було відібрано пояснення, з лікарні отримано довідку про отримані тілесні ушкодження ОСОБА_13 та висновок про перебування його у стані алкогольного сп`яніння. З пояснень було відомо, що ОСОБА_13 висловлював свою вину у вчиненні ДТП. Під час досудового розслідування було з`ясовано, що ОСОБА_13 не мав посвідчення водія, сумнівів у показах ОСОБА_13 не було, він вказував, що на задньому пасажирському сидінні була його співмешканка ОСОБА_16 , інших пасажирів не було. Також він допитував ОСОБА_19 , який вказав, що надав у користування ОСОБА_13 автомобіль, при цьому будь-яких видимих тілесних ушкоджень він не мав. Автомобіль був вилучений з місця ДТП та направлений на штрафмайданчик. Про наявність особи, яка начебто вчинила ДТП він дізнався пізніше, під час допиту в суді;

- показами даними у судовому засіданні експертом ОСОБА_24 , який приймав участь у проведенні експертизи, про те, що комплексна судово-медична та транспортно-трасологічна експертизи проводилися ним за наданими матеріалами кримінального провадження, свій висновок підтверджує, зазначив, що слово «вірогідно» допускається у висновку, тобто це високий відсоток цього випадку. Експертиза носить не точний характер, тому що матеріали кримінального провадження не містять необхідних об`єктивних даних. Враховуючи, що автомобіль перекинувся на право, відповідно і ОСОБА_13 має тілесні ушкодження з правої сторони. ОСОБА_13 міг знаходитись і на передньому правому сидінні. Матеріали справи не містили даних про наявність третьої особи у автомобілі;

- витягом з кримінального провадження №0000391 внесеного 23.05.2013 (кр. пр. а.с.1) вбачається, що 23 травня 2013 року близько 01 години 00 хвини водій автомобіля Опель-Астра р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 рухаючись по автомобільній дорозі сполученням «Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів-Канів" на 148 км. + 400 м. на території Канівського району Черкаської області від м. Ржищів Київської області до м. Канів виїхав на ліве узбіччя, скоїв наїзд на перешкоду у вигляді стовпа дорожнього знаку 1.4.1 Правил дорожнього руху України "Напрямок повороту" після чого сталося перекидання транспортного засобу, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_16 отримала травми від яких загинула на місці пригоди;

-рапортом оперативного чергового Канівського МВ від 23.05.2013 (кр.пр. а.с.6) вбачається, що 23.05.2013 о 01 год. 30 хв. до чергової частини Канівського МВ надійшло повідомлення про те, що на автодорозі Канів-Ржищів, біля пам`ятнику невідомому солдату виникла ДТП, в результаті якої загинула ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 23.05.2013 та схемою, фототаблицею до нього (кр.пр. а.с.7-18) встановлено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є автодорога Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів-Канів 148 км. + 400 м. за участю автомобіля «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 на якому наявні сліди зіткнення із стовпом дорожнього знаку 1.4.1 ПДР України та із перешкодою у виді дерева, яке розташоване на відстані 5,2 м. від краю проїжджої частини та 497,9 м. від кілометражного знаку 148 км. Пошкодження знаходиться на відстані 1.8м. від опорної поверхні. Автомобіль має механічні пошкодження по всьому периметру, а саме пошкоджено дах автомобіля, передній бампер, передні крила, кришка капоту моторного відсіку. На задньому пасажирському сидінні автомобіля виявлено труп особи жіночої статі. З місця пригоди вилучені: свідоцтво про реєстрацію автомобля «OPEL ASTRA», страховий поліс та транспортний засіб «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , який направлений на територію Канівського МВ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4 від 23.05.2013, складеному о 03.00 год. (а.с.20) вбачається, що ОСОБА_13 мав гостру алкогольну інтоксикацію;

- постановою ст.слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_23 від 23.05.2013 (кр.пр. а.с. 25) автомобіль «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000391 від 23.05.2013;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (кр. пр.а.с.26) вбачається, що власником автомобіля «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 р.в., червоного кольору є ОСОБА_25 ;

- полісом №АВ 8941169 обов`язкового страхування цивільно-правової відпвідальності власників наземних транспортних засобів (т.1 а.с. 27) вбачається, що страхувальником автомобіля «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_19 ;

-висновком експерта №421 від 23.05.2013 (кр.пр. а.с.33-35) вбачається, що причиною смерті ОСОБА_16 , 1966 р.н., є поєднана травма грудної клітки та живота з ушкодженням внутрішніх органів, що ускладнилось гострою крововтратою та привела до недокрів`я внутрішніх органів;

- висновком експерта № 4/213 від 02.08.2013 та фототаблицею до нього (кр.пр. а.с 52-68) за результатами проведення автотехнічної експертизи вбачається, що до моменту дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, ходова частина та рульове керування автомобіля OPEL ASTRA- д.н.з. НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. На передній вісі автомобіля встановлено шини з різним типом малюнка протектора (права - універсальна ліва - зимова), різниця між залишковою висотою малюнка протектора складає близько 4 мм., що могло призвести до втрати керованості транспортним засобом під час маневрування та не відповідає вимогам п.31.4.5.г) ПДР України, що передбачає заборону експлуатації;

- протоколом огляду предмету від 04.08.2013 та фототаблицею до нього (кр.пр.а.с.69) вбачається, що у приміщенні кабінету №333 Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області було проведено огляд лівого колеса автомобіля «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , яке постановою ст.слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Черкаській області від 04.08.2013 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (кр.пр. а.с. 71);

- висновком експерта № 4/257 від 29.08.2013 (кр.пр. а.с.78-84) за результатами проведення судової автотехнічної експертизи встановлено, що у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, та за обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 повинен був діяти у відповідності до вимог пп.12.1.; 12.2.; 12.6.ґ) Правил дорожнього руху України.

Розрахована швидкість руху автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 з урахуванням найдовшого сліду бокового ковзання 82-89 км/год є мінімальною, оскільки під час розрахунків не враховувались витрати кінетичної енергії при наїзді на перешкоду та подальше перекидання транспортного засобу у зв`язку з відсутністю апробованої методики. Виходячи із розрахунків максимально допустима швидкість руху на даній ділянці заокруглення дороги по умовам бокового юзу становить 141-151 км/год. В дорожній обстановці яка склалася на момент ДТП, з технічної точки зору в діях водія автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_26 , вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України. В дорожній обстановці, яка склалась на момент ДТП, та при обставинах, які викладені у постанові слідчого про призначення автотехнічної експертизи та за умови, що швидкість руху автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 розрахована без урахування витрати кінематичної енергії при наїзді на перешкоду та подальше перекидання транспортного засобу, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП знаходиться недотримання водієм автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_13 безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожніх умов та стану транспортного засобу;

- висновком експерта № 1424 від 29.10.2013 (кр.пр. а.с. 127) за результатами проведення судово-медичної експертизи вбачається, що у ОСОБА_13 згідно даних медкарти мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому 8-го ребра справа, забою правої легені. наслідком якого став обмежений гідроторакс (вихід вільної рідини в плевральну порожнину). Вказані ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи, тобто під час дорожньо-транспортної пригоди та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;

- висновком експерта №25-к №749/14-23 від 26.07.2014 за результами комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи (т.1 а.с.121-124) вбачається, що з урахуванням морфологічних особливостей тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_13 , а саме перелому 8 ребра справа з забоєм правої легені та проведеного огляду пошкоджень автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 , де виявлено: передня права частина автомобіля деформована, ліва бокова частина кузова автомобіля значних деформацій не має, спинки передніх сидінь та рульове колесо не ушкоджене, можливо дійти висновку про те, що на момент пригоди, він, вірогідно, знаходився за кермом автомобіля. З урахуванням морфологічних особливостей тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_16 , а саме вони більш численніші та тяжчі, в порівнянні з ушкодженнями гр. ОСОБА_13 , наявність джерел зовнішньої кровотечі (ран на голові та кінцівках), а також на момент огляду місця події її труп знаходився на задньому пасажирському сидінні та проведеного огляду пошкоджень автомобіля Опель-Астра д.н.з. НОМЕР_2 , де виявлено: задні праві двері деформовані, зусиллям направленим зліва направо, тобто із салону назовні, мається значне забруднення внутрішньої частини даху над задніми сидіннями автомобіля, спинки передніх сидінь знаходяться у положенні близькому до вертикального та самовільно не складаються і не розкладаються, тобто утримуються відповідними механізмами, можливо дійти висновку про те, що на момент пригоди, вона, вірогідно, знаходилась на задньому пасажирському сидінні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.07.2017 за участю обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_14 (т.3 а.с.47-49) вбачається, що на території Канівського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 повідомив, що немає необхідності проводити вказану слідчу дію щодо обставин ДТП, яка мала місце на автодорозі Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів-Канів 148 км. + 400 м. за участю автомобіля «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , за його участі, оскільки він не був учасником вказаної ДТП та нічого не може повідомити про її обставини. ДТП вчинив його знайомий ОСОБА_19 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2018 за участю свідка ОСОБА_19 (т.4 а.с.104-107) вбачається, що на місці проведення слідчого експерименту останній відмовився від дачі будь-яких показів стосовно обставин ДТП, яка мала місце на автодорозі Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів-Канів 148 км. + 400 м. за участю автомобіля «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 .

За клопотанням сторони захисту обвинуваченого допитані у судовому засіданні:

- свідок ОСОБА_19 показав, що ОСОБА_13 є його дядьком. Вночі 22.05.2013 близько 22.00 год. йому зателефонував ОСОБА_13 з проханням відвезти їх із с.Грищинці, Канівського району, Черкаської області у м.Канів, Черкаської області, але він відмовив. Пізніше до нього зателефонувала ОСОБА_16 і він погодився, поїхав на власному автомобілі «OPEL ASTRA» в с.Грищинці, де біля клубу забрав їх. ОСОБА_13 сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_16 - на заднє праве пасажирське сидіння. По дорозі, приблизно 7 км. до центру м.Канева, коли був різкий поворот вправо, через сильний дощ, його занесло, автомобіль перевернувся двічі і зупинився на колеса, у поперек дороги, фарами передніми до дороги по зустрічній полосі. Автомобіль був пошкоджений з правої сторони, він не справився з керуванням і потрапив у ДТП, але не отримав значних тілесних ушкоджень, оскільки був пристебнутий паском безпеки, забив лише коліно, яке боліло 2-3 дні та царапина на лобі, до лікарів не звертався. Після ДТП він намагався допомогти Хорену та Ірині, ОСОБА_13 стогнав, щось боліло, він його витягнув через двері, зі сторони тітки ОСОБА_17 двері не відчинялися і вона не подавала ознак життя. Він не міг знайти свій мобільний телефон, який був при ньому, тому побіг за допомогою до сестри ОСОБА_27 у м.Канів, якій повідомив про ДТП. Повернувся до місця події на автомобілі сестри Ірини із зятем Барданян Едуардом, на місці вже були ШМД, ДСНС та поліція, якій він повідомив, що саме він був за кермом, але вони його відсторонили. ОСОБА_13 вже повідомив, що це він був за кермом, тому працівники поліції на нього не звертали увагу. Пізніше він знайшов мобільний телефон. У поліції його допитували як свідка, де попереджали про кримінальну відповідальність, коли підписував протокол допиту від 25.05.2013 у м.Черкаси не читав суть показів, але свій підпис підтвердив. Мобільний телефон слідчий не вилучав, лише посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, також було вилучено автомобіль на штрафмайданчик, а потім разом з документами повернули і він його продав, запасне колесо забрали в поліцію. Слідчий експеримент за його участі не проводився. Представник потерпілої ОСОБА_15 спочатку погоджувалася, що це був нещасний випадок, також була зустріч з нею, де вона не мала претензій. Стверджує, що його покази дані на досудовому розслідуванні є неправдивими. Вдома він обговорював з дружиною, що це несправедливо, він морально страждав від того, що його вину взяла на себе інша людина, не міг з цим змиритись та добровільно в усьому зізнався вже у суді, про що написав відповідну заяву;

- свідок ОСОБА_28 показала, що є співмешканкою ОСОБА_19 , пам`ятає, що 22.05.2013 ОСОБА_19 був на роботі на асфальтному заводі, ввечері повернувся на власному автомобілі «OPEL ASTRA», вночі йшов сильний дощ і до ОСОБА_19 дзвонили ОСОБА_13 і його дружина ОСОБА_17 , просили забрати їх з гостей із с.Грищинці в м.Канів, на що він погодився і поїхав. Пізніше родичі повідомили, що сталася ДТП, внаслідок якого загинула ОСОБА_17 . Коли ОСОБА_19 прийшов додому, то у нього була царапина на обличчі та забій коліна, у лікарню він не звертався, тому що був у шоці. Ій відомо, що ОСОБА_13 взяв вину в ДТП на себе, проте за кермом автомобіля був ОСОБА_19 , він сам їй про це повідомив, коли повернувся через 2-3 години після ДТП. Пояснив, що автомобіль занесло, який перекинувся, він допоміг Хорену вийти з авто, а ОСОБА_17 була вже без пульсу, тому він побіг за допомогою, мобільний телефон загубив. Випадків, щоб співмешканець комусь передавав кермо автомобіля не було. Після того як мати потерпілої почала пред`являти претензії, її чоловік ОСОБА_19 почав давати правдиві покази, для того, щоб ОСОБА_13 не ніс безпідставно кримінальної відповідальності;

- свідок ОСОБА_27 показала, що обвинувачений є рідним дядьком її чоловіка. Пам`ятає, що вночі у кінці травня 2013 року, коли вона перебувала вдома одна з дітьми, до неї прибіг її брат ОСОБА_19 без телефона і повідомив, що він потратив у ДТП, де були також ОСОБА_13 та його дружина ОСОБА_16 . З його слів вона зрозуміла, що він був за кермом, відвозив їх до м.Канева на власному автомобілі, брат був у паніці, потім вийшов на вулицю і не повернувся. Пізніше брат повідомив, що дядько ОСОБА_13 взяв на себе провину у цій ДТП, проте в подальшому ОСОБА_19 зізнався у вчиненому;

- свідок ОСОБА_29 показала, що обвинувачений ОСОБА_13 є її рідним братом. Знає, що 23.05.2013 сталася ДТП, де загинула співмешканка брата ОСОБА_16 , брат із травмами потрапив у лікарню. Через день після ДТП ОСОБА_13 повідомив, що взяв вину за ДТП на себе тому, що у ОСОБА_19 троє дітей. Вказує, що брат ніколи не мав посвідчення водія і не має до цього часу, навичок керування транспортними засобами теж не мав. Особисто від себе відшкодувала збитки потерпілій в розмірі 10000 грн.;

- свідок ОСОБА_30 показав, що обвинувачений є рідним братом дружини, а ОСОБА_19 є онуком тітки. У травні 2013 року він дізнався про ДТП лише через два дні після події. Після ДТП особисто ОСОБА_19 до нього не приїздив. Підтверджує, що ОСОБА_13 ніколи не мав автомобіля, посвідчення водія та не вміє керувати транспортними засобами, оскільки жодного разу ніхто не бачив його кермом будь-якого автомобіля. Після ДТП ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_19 до нього не зверталися за допомогою.

Державний обвинувач, як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_13 навів заключення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи. Висновок вказаної експертизи не має доказового значення, так як носить не категоричний характер, а лише допускається припущення. Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 показав, що для належного висновку експертизи матеріали кримінального провадження не містять достатніх вихідних об`єктивних даних, а тому експертиза носить лише вірогідний характер і згідно цього висновку не можна стверджувати, що за кермом автомобіля під час скоєння ДТП перебував ОСОБА_13 ..

До того ж, в ході судового розгляду кримінального провадження, з метою встановлення об`єктивної істини у справі, судом неодноразово призначалася комплексна судово-медична та транспортно-трасологічна експертиза, однак виконати її експертам не представилось можливим, оскільки для вирішення питань вказаних в експертизі необхідно було провести слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_19 ..

Покази обвинуваченого ОСОБА_13 , який не визнав свою вину та зазначив, що він не перебував за кермом автомобіля в момент скоєння ДТП, об`єктивно підтвердженні показами свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 ..

ОСОБА_13 не має у своєму володінні транспортних засобів та посвідчення водія. Будь-яких доказів, що він вміє керувати автомобілем та перебував за кермом на час скоєння ДТП в судовому засіданні не здобуто.

Посилання державного обвинувача, як на доказ вини обвинуваченого ОСОБА_13 на протокол огляд місця події від 23.05.2013, висновок за результатами проведення судово-медичної експертизи № 421 від 23.05.2013, висновок за результатами проведення автотехнічної експертизи № 4/213 від 02.08.2013, висновок експерта № 4/257 від 29.08.2013 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, висновок експерта № 1424 від 29.10.2013 за результатами проведення судово-медичної експертизи підтверджують факт ДТП, яка мала місце на автодорозі Фастів-Митниця-Обухів-Ржищів-Канів 148 км. + 400 м. за участю автомобіля «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 , невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, недотримання водієм безпечної швидкості руху, а також отримання тілесних ушкоджень, однак ніяким чином не доводять винуватість ОСОБА_13 ..

Зокрема, з даних протоколу огляду місця події від 23.05.2013 не вбачається присутність ОСОБА_13 як учасника пригоди ДТП, оскільки вказана графа взагалі не заповнена, що узгоджується з показами наданими у судовому засіданні слідчим ОСОБА_23 , та не заперечується обвинуваченим ОСОБА_13 ..

Також, приєднані до протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди таблиці зображень в порушення вимог ч.3 ст. 105 КПК України не засвідчені підписом спеціаліста ОСОБА_31 , який наряду зі слідчим брали участь у виготовленні та вилученні таких додатків.

Крім того, допитаний у судовому засіданні ОСОБА_19 підтвердив пояснення обвинуваченого ОСОБА_13 і пояснив, що в дійсності він керував автомобілем і саме він вчинив дорожньо-транспортну пригоду 23.05.2013. Про те, що саме ОСОБА_19 причетний до вчинення даного ДТП свідчить і його явка з повинною, подана ще 30.12.2013 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області (т.1 а.с.62).

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 41/1994/488/570, рішення від 25 січня 1996 року).

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений, а обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Разом з тим, досліджені судом докази не доводять поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянні.

Отже, у суду є розумний сумнів, щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов переконливого висновку, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_13 підлягає виправданню, так як не доведено, що ним вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи щодо обвинуваченого ОСОБА_13 не застосовувались.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України приймаються на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_13 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю винуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення.

Речові докази - переднє ліве колесо автомобіля «OPEL ASTRA» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль «OPEL ASTRA» д.н.з НОМЕР_1 передати власнику.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1