Справа № 308/9515/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

у складі учасників справи:

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6

кримінальне провадження 1-кп/308/2965/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Ужгороді клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного загоду у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

встановив:

На розгляд слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання начальника слідчого відділення ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, про обрання відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332; ч.3 ст.332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Подане клопотання мотивує тим, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Під час досудового розслідування з`ясовано, що у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці на початку липня 2022 року, виник злочинний умисел на організації незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів.

Так, на виконання вищевказаного злочинного умислу та з метою доведення його до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку липня 2022 року (більш точної дати наразі не встановлено), у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому місці отримавши дані про те, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежено виїзд за межі території України та з метою незаконного його переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, діючи спільно з ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_9 та в ході телефонної розмови підтвердив намір організації незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, при цьому повідомивши, що за вказані дії ОСОБА_9 необхідно буде сплатити грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, частину з яких ОСОБА_5 надасть іншим учасникам, що забезпечуватимуть незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Надалі, 16.07.2022 близько 06:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на залізничному вокзалі у місті Свалява, Закарпатської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, зустрівся з ОСОБА_9 та перебуваючи в автомобілі марки «Нісан», сірого кольору, отримав від останнього грошові кошти в сумі 3000 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України. При цьому, після вищевказаних дій, до салону автомобіля марки «Нісан», сірого кольору підсів ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України привіз на автомобілі марки «Нісан», сірого кольору ОСОБА_9 до прикордонної смуги в населеному пункті Невицьке, Ужгородського району, Закарпатської області де надав ОСОБА_9 інформацію про маршрут руху до лінії державного кордону України, а також інформацію щодо найбільш оптимального місця перетину державного кордону України, надавши при цьому, засоби конспірації, а ОСОБА_8 , у свою чергу, продовжуючи реалізацію протиправного механізму незонного переправляння ОСОБА_9 провів останнього до загороджуваного паркану, де допоміг ОСОБА_9 перелізти через вказаний паркан та вказав напрямок руху через державний кордон України, однак невдовзі ОСОБА_9 було виявлено та затримано військовослужбовцями Державної прикордонної служби України.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України вчиненого та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 21.07.2022 близько 16:46 год., на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_10 щодо організації незаконного переправлення останнього через державний кордон України, перебуваючи у невстановленому місці зателефонував останньому, який на той момент діяв під контролем правоохоронних органів, визначивши в ході телефонної розмови дату та час наступної зустрічі, а саме - 22.07.2022 о 09:00 год. на залізничному вокзалі у місті Львів з метою подальшого обговорення алгоритму дії щодо незаконного переправлення останнього через державний кордон України.

Надалі, 22.07.2022 близько 09:00 год. ОСОБА_5 знаходячись на залізничному вокзалі у місті Львові, зустрівся з ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, та достовірно знаючи, що ОСОБА_10 обмежено виїзд за межу території України, повідомив останньому, що він організовує незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, до Словацької Республіки за умови надання ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 3000 доларів США.

В подальшому, 22.07.2022 близько 12:05 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на парковці гіпермаркету «Ашан» у місті Львові, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України за грошову винагороду, надав вказівки ОСОБА_10 сісти до його автомобіля марки «Рено Меган», сріблястого кольору, після чого вони поїхали у напрямку міста Ужгород.

Цього ж дня, о 16:30 год. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 прибули на автомобілі марки «Рено Меган», сріблястого кольору в м. Свалява, Закарпатської області, де зустрілися з ОСОБА_8 , який надав вказівку ОСОБА_10 надати його грошові кошти у розмірі 3000 доларів США за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, однак ОСОБА_10 відмовився та повідомив, що надасть грошові кошти безпосередньо перед державним кордоном України.

У подальшому за вказівкою ОСОБА_8 , вони приїхали до м. Ужгород, а саме в гіпермаркет «Епіцентр», де ОСОБА_10 надав ОСОБА_5 частину з обумовленої суми 3000 доларів США, а саме кошти у розмірі 100 доларів США, за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України поза пунктами пропуску, до Словацької Республіки.

Надалі, цього ж дня, близько 17:30 год., ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , перебуваючи на парковці Невицького замку, з метою доведення злочинного умислу до кінця, в ході розмови з ОСОБА_10 отримав від останнього решту грошових коштів у сумі 2900 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України поза пунктами пропуску, до Словацької Республіки.

У подальшому ОСОБА_5 на автомобіля марки «Рено Меган», сріблястого кольору, за попередньою змовою з ОСОБА_8 повезли ОСОБА_10 у зворотному напрямку та перебуваючи в населеному пунктів с. Невицьке, Ужгородського району, Закарпатської області на відстані близько 1 кілометра від лінії державного кордону України ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вийшовши з автомобіля марки «Рено Меган», сріблястого кольору попрямували до державного кордону України, в ході слідування до якого були затримані за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб та з корисливих мотивів.

22.07.2022 о 17.50 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

22.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 та ч.3 ст.332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 06.06.2022; заява гр. ОСОБА_10 від 20.07.2022; показами свідка ОСОБА_9 від 17.07.2022; пред`явленням для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 18.07.2022; показами свідка ОСОБА_11 від 17.07.2022; пред`явленням для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 17.07.2022; показами свідка ОСОБА_10 від 21.07.2022; додатковими показами свідка ОСОБА_10 від 21.07.2022; протоколами огляду місця події від 22.07.2022; протоколом затримання гр. ОСОБА_5 від 22.07.2022; протоколом затримання гр. ОСОБА_8 від 22.07.2022; показами підозрюваного ОСОБА_5 від 22.07.2022; показами підозрюваного ОСОБА_8 від 22.07.2022; пред`явленням для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 22.07.2022.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, до ОСОБА_5 як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий вказує, що на даний час, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 9-ти років.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КК України, то, на думку сторони обвинувачення, в ході досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Також, наявний та обґрунтований ризик - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від дачі показів.

Також, ОСОБА_5 може впливати на ще невстановлених та недопитаних про обставини кримінального правопорушення свідків.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вивченням особи підозрюваного, на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечили, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із утриманням під вартою.

Крім того захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив допитати свідків, а саме осіб які звернулись з відповідними заявами про можливе вчинення його підзахисним кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 таких свідків взагалі не знає, вони йому невідомі, крім того просив допитати слідчих у вказаному кримінальному провадженні, з підстав внесення відомостей до ЄРДР та проведення огляду місця події, та витребувати та дослідити диск з відеозаписом під час огляду місця події, у вказаних клопотаннях слідчим суддею з занесенням ухвали до протоколу судового засідання було відмовлено.

Крім іншого, адвокат зазначив, що вважає підозру необґрунтованою, оскільки відсутній будь який належний та допустимий доказ на підтвердження такої підозри, крім того, вважає, що огляд місця події, зокрема автомобіля, який належить його підзахисному був вчинений неправомірно без ухвали слідчого судді, та крім того, як вбачається з протоколу огляду містив всі ознаки обшуку. Зазначив, що ризики прокурором перелічені лише формально та нічим не обґрунтовані.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засідання відносно клопотання заперечив, просив обрати більш м`який запобіжний захід, крім того зазначив, що під час його затримання він був побитий працівниками поліції, які силоміць витягли його з автомобіля та кинули на землю, де він лежав поки не приїхав слідчий.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР кримінального провадження №0000292 від 06.06.2022 року підтверджено, що органом досудового розслідування слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що 22.07.2022 року о 17 год. 50 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.07.2022 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

Як встановлено з матеріалів клопотання та у судовому засіданні, ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.
Як вбачається з пояснень сторони обвинувачення, підставою обрання запобіжного заходу в виді тримання під вартою було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, як і відомості щодо особистості ОСОБА_12 .

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1.переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3.незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
5.вчинити інше кримінальне правопорушення
Як вже зазначено вище, з пояснень сторони обвинувачення вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 було обґрунтованість підозри, вагомість доказів, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Аналогічні посилання, як підставу застосування запобіжного заходу, наведено прокурором і у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_5 , до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.332 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 332 КК України.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час у кримінальному провадженні докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.
Посилання захисника, про необхідність визнання недопустимим доказом, протоколу огляду місця події від 22.07.2022 року, під час якого зокрема здійснювався огляд транспортного засобу належного ОСОБА_5 , через його огляд, а фактично обшук, без ухвали слідчого судді, до уваги не приймає і вважає його передчасним, оскільки як встановлено в судовому засіданні і вбачається з пояснень слідчого, після проведення огляду, відповідне клопотання з метою узаконення такого огляду було засобами поштового зв`язку направлено до слідчого судді у відповідності до вимог КПК України, та рішення, щодо цього питання ще не прийнято
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
Обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_5 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на даний час в кримінальному провадженні доказами долученими до матеріалів клопотання.
Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України(п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).
Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_8 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, суду, можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні .
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжких (ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України) злочину, зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (від 5 до 9 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і на території України, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого на території Закарпатської області, хоча зареєстрований та проживає у Житомирській області, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».
Щодо ризику переховування, слідчий суддя вважає необхідним звернути увагу на той факт, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які пов`язані з незаконним переправленням осіб через державний кордон, тобто є велика ймовірність його обізнаності в шляхах такого перетину, які він може застосувати вже особисто для себе, з метою переховування.
Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, вважає, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вплинути на свідків, які вже встановлений, у даному кримінальному провадженні з метою дачі, зміни ним показань на його користь, що свідчить про існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, , слідчий суддя вважає, такий ризик недоведеним слідчим та прокурором.
Слідчим суддею оцінювалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, відповідно до характеристики ОСОБА_5 , останній являється не одруженим, є працездатним, не працюючим, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, раніше не судимий, однак слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дев`яти років та враховуючи те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, має можливості впливу на свідків, що були встановлені у кримінальному провадженні та тих, що можуть бути встановлені надалі.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Також слідчий суддя враховує, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений в умовах воєнного стану та створює негативні наслідки політичного, економічного та соціального характеру, які настають у результаті неконтрольованої міграції. А також, враховує значний суспільний резонанс даної справи і вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок і може створити серед громадян України передумови для вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, а також створення передумов вчинення громадянами призовного віку з метою уникнення мобілізації інших кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від суду, а також незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.
Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.
Таким чином, за наведених вище обставин, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Разом з тим слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст.177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому слідчий суддя, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2022 року складає 2481 гривень, та з урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок (50х2481). Такий розмір застави буде відповідним і достатнім, у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та буде слугувати відповідним стримуючим фактором.
У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 був затриманий 22 липня 2022 року о 17 год. 50 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати з моменту його затримання.
Так як, ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив про застосування до нього насильства під час затримання з боку працівників поліції, слідчий суддя вважає необхідним в порядку ст. 206 КПК України:
-доручити процесуальним прокурорам ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , провести перевірку усної заяви у судовому засіданні та зауважень в протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_5 щодо начебто нанесених йому тілесних ушкоджень працівниками поліції при затриманні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати (обрати) щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів починаючи з 22.07.2022 року по 18.09.2022 року включно.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.09.2022 року включно.
На підставі ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050 (сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок (50х2481).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не спілкуватися із свідками, у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 вересня 2022 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
В порядку ст. 206 КПК України:
-доручити процесуальним прокурорам ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , провести перевірку усної заяви у судовому засіданні та зауважень в протоколі затримання підозрюваного ОСОБА_5 щодо начебто нанесених йому тілесних ушкоджень працівниками поліції при затриманні.
Про результати перевірки повідомити слідчого суддю та сторону захисту.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26 липня 2022 року о 11 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1