Справа № 638/3639/22
Провадження № 1-в/638/290/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в обґрунтування якого зазначає, що з 21.05.2020 року знаходиться в «Олексіївській виправній колонії (№25)», був переведений на дільницю соціальної реабілітації при установі, де наразі відбуває покарання. За вказаний період характеризується позитивно, стягнень не має, судові витрати сплатив, дотримується правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштований підсобним робітником, до роботи ставиться сумлінно, добросовісно бере участь в роботах по благоустрою установи, має два заохочення від адміністрації установи. Зазначає, що провину у скоєному злочині визнає повністю, кається у вчиненому. Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково.

Засуджений просив справу розглянути без його участі.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні заяви засудженого у зв`язку з відсутністю законних підстав

Суд, розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Харківського апеляційного суду від 27.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з дня фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Згідно протоколу затримання особи від 01.05.2020 року ОСОБА_3 фактично затримано 01.05.2020 року 00 годині 02 хвилини.

Станом на 20.07.2022 року засуджений відбув більше ніж дві третини строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики від 11.05.2022 засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.05.2020 року. Під час тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. З 22.05.2020 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, один раз заохочувався адміністрацією установи. З 25.11.2021 року відбуває покарання на дільниці соціальної реабілітації при ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування виконання покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень не має. Один раз заохочувався адміністрацією виправної колонії з метою стимулювання правослухняної поведінки. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, виконує їх законні вимоги. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, підтримує охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, дотримується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на відділенні соціально-психологічної служби. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Залучається до робіт із благоустрою установи. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває.

Згідно вироку від 08.05.2019 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області має позови. За період відбування покарання характеризується задовільно.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_3 , виданою адміністрацією державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25), до останнього було застосовано два заохочення: у виді подяки від 08.02.2021 року, а також 24.01.2022 року присвоєно почесне звання «кращий за поведінкою» за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень немає.

Разом із цим, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду.
Так, відповідно до довідки, наданої ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» засуджений ОСОБА_4 виводився на оплачувані роботи в червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року, січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, вересні 2021 року. В жовтні 2021 року виводився на оплачувані роботи та працював на посаді «підсобний робітник».
Крім того, за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08.05.2019 року із ОСОБА_3 стягнуто у солідарному порядку на користь держави кошти у розмірі 5720 грн. та 715 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Відомостей про добровільну сплату зазначених коштів матеріали особової справи не містять.

Відповідно до довідки головного бухгалтера установи виконання покарання станом на 16.11.2021 року в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» виконавчі листи на засудженого не надходили.

Крім того з матеріалів особової справи вбачається, що рішенням комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» від 11.05.2022 року відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання як особі, яка не довела свого виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. При цьому суд зауважує, що процес виправлення засудженого тільки розпочався.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з передчасністю.
На підставі вищевикладеного, ст.81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 25.07.2022 року о 14:340 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1