Справа № 204/6165/22
Провадження № 1-кс/204/1414/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого у центрі обліку бездомних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 01.10.2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим стоком 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2022 року слідчий СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану. В тому числі, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвили 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України №2117-ІХ від 03.03.2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану». Достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, маючи не зняту та не погашену судимість, в період іспитового строку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.08.2022 року близько 15 години 00 хвилини, прибув до магазину «Варус 44» за адресою: м. Дніпро, вул. Робоча буд. 67, де діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, в умовах воєнного стану впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з торгової корзини магазину «Варус-44», що стояла біля турнікету на вході в торгову залу супермаркет продукти харчування а саме: шоколад зі шматочками печива Орео Мілка 300 г, зі штрих кодом 95 в кількості 8 шт.; печінка тріски West Fjord 115г., зі штрих кодом 150 в кількості 13 шт.; кава розчинна чорна кава Gold 100 г. м/у, зі штрих кодом 762, в кількості 2 шт.; ковбаса ДОМАШНЯ СМАЖЕНА 1г, Янтарна, ваг, зі штрих кодом 263, в кількості 0,426 кг.; ковбаса ДОМАШНЯ СМАЖЕНА 1г, Янтарна, ваг, зі штрих кодом 348, в кількості 0,434 кг.; крабові палички Сніжний краб охолоджені Водний Світ 250 г. зі штрих кодом 936, в кількості 3 шт.; сир МААЗДАМ твердий Голд 45% Цесвайн, ваг, зі штрих кодом 388, в кількості 0,138 кг.; сир Мааздам твердий Голд 45% Цесвайн, ваг, зі штрих кодом 5000 в кількості 0,150 кг.; ковбаса ФУРШЕТНА н/к в/г порц Ювілейний ваг, зі штрих кодом 647, в кількості 0,464 кг.; ковбаса ФУРШЕТНА н/к в/г порц Ювілейний ваг, зі штрих кодом 654, в кількості 0,465 кг., що належать ТОВ «Омега» магазину «Варус 44», які ОСОБА_5 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаний час та вказаному місці, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, повторно, в умовах воєнного стану впевнившись, що ніхто за його злочинними діями не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, взяв з торгової корзини магазину «Варус 44», яка знаходилась біля турнікету на вході в приміщенні торгівельної зали магазину, пакет білого кольору в якому знаходились продукти харчування, які належать ТОВ «Омега» магазину «Варус 44», а саме: шоколад зі шматочками печива Орео Мілка 300 г, зі штрих кодом 95 в кількості 8 шт.; печінка тріски West Fjord 115г., зі штрих кодом 150 в кількості 13 шт.; кава розчинна чорна кава Gold 100 г. м/у, зі штрих кодом 762, в кількості 2 шт.; ковбаса ДОМАШНЯ СМАЖЕНА 1г, Янтарна, ваг, зі штрих кодом 263, в кількості 0,426 кг.; ковбаса ДОМАШНЯ СМАЖЕНА 1г, Янтарна, ваг, зі штрих кодом 348, в кількості 0,434 кг.; крабові палички Сніжний краб охолоджені Водний Світ 250 г. зі штрих кодом 936, в кількості 3 шт.; сир МААЗДАМ твердий Голд 45% Цесвайн, ваг, зі штрих кодом 388, в кількості 0,138 кг.; сир Мааздам твердий Голд 45% Цесвайн, ваг, зі штрих кодом 5000 в кількості 0,150 кг.; ковбаса ФУРШЕТНА н/к в/г порц Ювілейний ваг, зі штрих кодом 647, в кількості 0,464 кг.; ковбаса ФУРШЕТНА н/к в/г порц Ювілейний ваг, зі штрих кодом 654, в кількості 0,465 кг. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , тримаючи при собі вищевказане майно намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення, спричинити майнову шкоду потерпілому ТОВ «Омега» магазину «Варус 44» на загальну суму 2633,53 грн (дві тисячі шістсот тридцять три гривні п`ятдесят три копійки), згідно з акту-інвентаризації викраденого майна, наданої представником потерпілого ОСОБА_7 . Проте, злочинний умисел ОСОБА_5 , на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони, внаслідок чого ОСОБА_5 не отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд. З урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. За вказаним фактом 16.08.2022 року СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 16.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Провина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 16.08.2022 року; протокол огляду місця події від 16.08.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.06.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16.08.2022 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.08.2022 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.08.2022 року; протоколом огляду відеозапису; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 17.08.2022 року; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані доказані, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 , причетний до вчинення вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, приходжу до висновку про доцільність обрання ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 2,5 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання виключено у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення з метою уникнення відповідальності за вчинене, буде переховуватись від досудового розслідування та суду. Крім того, враховуючи те, що останній офіційне не працевлаштований та не навчається, досудове розслідування вважає, що соціальні зв`язки останнього з родиною не є тим соціальним фактором, який зможе запобігти зазначеному ризику. Крім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також на невстановлену особу спільно з якою останнім вчинено кримінальне правопорушення. Також підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, оскільки знає, де останні працюють. Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Так, під час досудового розслідування встановлено, що вирок відносно останнього у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення був оголошений 01.10.2021 року у Ленінському районному суді міста Дніпропетровськ, що свідчить про те, що навіть іспитовий строк за вчинення правопорушення не стало стримуючим для вчинення нового злочину фактором. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця роботи або навчання, а також враховуючи особу підозрюваного, запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Таким чином, обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надасть гарантії дотримання підозрюваним ОСОБА_5 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки як до слідчого або прокурора так і до суду. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та просила його задовольнити, зазначивши, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати особисте зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, у судовому засіданні було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків правопорушення та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

У судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, відсутність постійного місця проживання, відсутність роботи та стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що даний злочин було вчинено ним у період перебування на іспитовому строці, та враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків правопорушення, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, та враховуючи доведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням цього слідчий суддя вважає, що достатньою сумою застави необхідно визначити 52 000 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 14 жовтня 2022 року.
Визначити заставу у розмірі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, МФО 820172, р/р UA0017442 в ГУДКСУ у м. Київ.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1