МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
22 червня 2022 року Справа №370/637/22

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у смт. Макарові Київської області у залі суду кримінальне провадження № 0001340 від 23.04.2022 року, за яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Бородянка Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Анлріївка Макарівського району, Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Угод про примирення та визнання винуватості до Макарівського районного суду Київської області не надходило.

Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Макарівському районному судові Київської області.

Підстави для зупинення підготовчого провадження на підставі ст. 335 КПК України відсутні.

В судовому засіданні прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністрества юстиції України. посилаючись на наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою їх запобіганню та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, характер вчиненого кримінального правопорушення. Також заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністрества юстиції України. посилаючись на наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою їх запобіганню та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує, характер вчиненого кримінального правопорушення

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , заперечив проти клопотання, щодо ОСОБА_4 , просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а щодо ОСОБА_5 не заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотання, підтримав позицію захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотаннями учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого; при розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II "Заходи забезпечення кримінального провадження" Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинувачених, потерпілих та вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з врахуванням наявності ризиків передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який наявний на час розгляду справи судом, що підтверджують матеріали кримінального провадження. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризику про які зазначив прокурор.

Зокрема, суд погоджується з тим, що ризик переховуватися від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Обвинувачений ніде офіційно не працює, неодружений, немає на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто немає стійких соціальних зв`язків.

Крім того, згдіно характеризуючих документів на ОСОБА_5 , до моменту затримання останній з 02.04.2020 перебував в розшуку по кримінальному провадженню № 0000184 від 24.07.2019, яке розслідується слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Крім того, існує ризик передбачений, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що може свідчити про його схильність до вчинення дій насильницького характеру, тим самим здійснювати вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що може призвести до неможливості притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпілі, свідки та обвинувачений в розслідуваному кримінальному проваджені є жителями сусідніх населених пунктів Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, а саме жителями с. Андріївка та с.Червона Гірка, а тому обвинувачений, перебуваючи на свободі та знаючи фактичне місце проживання потерпілих та свідків, зможе незаконно впливати на них.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Також, суд погоджується з існуванням ризика вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, не одружений, після введення в Україні воєнного стану не виїхав в іншу область, а залишився за місцем свого проживання на території Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, де не маючи джерела доходів з високим ризиком вчинятиме в подальшому аналогічні корисливі злочини задля підтримання власної життєдіяльності.

Крім того, згідно вимоги на судимість, підозрюваний раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Бородянського районного суду Київської області від 18.04.2012 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання 10.07.2015. Наразі притягується до кримінальної відповідальності правоохоронними органами Житомирської області у кримінальному провадженні № 0000184 від 24.07.2019, в якому ОСОБА_5 25.07.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та 02.04.2020 його оголошено в розшук як особу, яка переховується від органу досудового розслідування.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи ОСОБА_5 , у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.

Також, суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинувачених, потерпілих та вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з врахуванням наявності ризиків передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який наявний на час розгляду справи судом, що підтверджують матеріали кримінального провадження. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

В ході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризику про які зазначив прокурор.

Зокрема, суд погоджується з тим, що ризик переховуватися від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Обвинувачений ніде офіційно не працює, неодружений, немає на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто немає стійких соціальних зв`язків.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Крім того, суд погоджується з тим, що існує ризик незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що може свідчити про його схильність до вчинення дій насильницького характеру, тим самим здійснювати вплив на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що може призвести до неможливості притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпілі, свідки та обвинувачений в розслідуваному кримінальному проваджені є жителями сусідніх населених пунктів Макарівської територіальної громади Бучанського району Київської області, а саме жителями с. Андріївка та с.Червона Гірка, а тому обвинувачений, перебуваючи на свободі та знаючи фактичне місце проживання потерпілих та свідків, зможе незаконно впливати на них.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Що до, ризику, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя не знаходить підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи ОСОБА_4 , у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.

Враховуючи ці обставини, тяжкість вчиненого ним злочину і суспільно - небезпечні наслідки від його діянь, існує ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.

Інших клопотань учасниками кримінального провадження не заявлено.

Учасники підготовчого судового засідання вважають за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199 314-316,КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.06.2022 року на 15 годину 30 хвилин, яке відбудеться в залі судових засідань №2 у приміщенні Макарівського районного суду Київської області за адресою: вул. Димитрія Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область.

У судовий розгляд викликати: прокурора, захисника, обвинувачених, потерпілих явка яких є обов`язковою.

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 20.08.2022 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 22.06.2022 року о 17.00 годині.

Суддя ОСОБА_1