УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3, за участю секретаря ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва 12.09.2022 року надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в якій він просить: визнати протизаконними дії уповноважених осіб СБ України по недотриманню вимог КПК; зобов`язати уповноважених осіб СБУ внести точні відомості за текстом заяви №943 і з проведенням досудового розслідування; рекомендувати т.в.о. Голови СБУ провести офіцерам СБУ службові перевірки-розслідування з метою не допуску подальшого систематичного порушення вимог норм КПК України.

Вказану скаргу мотивовано тим, що 08.09.2022 року скаржник ОСОБА_1 звернувся із заявою про корупційні кримінальні злочини №943 до Офісу ГПУ, ДБР, СБУ, ГПУ та НАБУ, зазначаючи, що є потерпілим від злочинів як корупціонерів-слідчих ТУ ДБР м. Києва так і їх замовників, повідомив в порядку ст.214 КПК України про дуже резонансні і нахабно вчинені злочини ТУ ДБР, а і центральним ДБР. Пакет заяви №943 був поданий з переконливими письмовими доказами ознак всіх заявлених ним кваліфікацій організованого підпільного злочинного об`єднання рецидивістів, створеного в порядку ч.5 ст.186 КК України з метою розграбування державного бюджету України в особливо великих розмірах.

Зазначає, що вимоги ст.214 КПК України уповноважені особи СБ України не виконали.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2022 року відкрито провадження по скарзі.

Скаржник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, в змісті вимог скарги просив розгляд скарги провести без його участі.

Представник уповноваженої особи ГСУ СБ України в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Для висновку про бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

У п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18) зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У заяві від 08.09.2022 року ОСОБА_2 вказує про систематичні, групові за співучасті ДБР, ТУ ДБР, НАБУ, прокурорів щодо прийняття рішень про внесення відомостей до ЄРДР, вважає себе потерпілим від «корупційних кримінальних злочинів» вчинених уповноваженими особами ДБР, ТУ ДБР, із зазначенням відомостей про кваліфікацію групового злочину за ст.ч.2-3 ст.27, 111, 127, ч.5 ст.186, ч.3 ст.282, ч.2 ст.364, 365, 366 КК України. Також зазначає про розмір матеріальної та моральної шкоди від «групового злочину осіб ДБР». При цьому в змісті вимог заяви «вимагає» внести всю інформацію по тексту заяви №943.

ОСОБА_2 вбачає злочинну змову у діях правоохоронних органів, вказує на існування злочинного умислу на приховання злочинів інших посадових осіб прокуратури та правоохоронних органів, суддів, однак не визначає в яких діях ця злочинна змова полягає.

Скаржник наводить велику кількість доводів щодо його незадоволення діяльністю суддів, прокуратури та правоохоронних органів в цілому.

Проте дії, з якими не погоджується ОСОБА_2 не може автоматично свідчити про вчинення злочину.

З тексту вищезазначеної заяви не вбачається послідовності викладу обставин, конкретного змісту правопорушення, лише наведені обставини, з яких не вбачається вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Крім того, скаржником вказано, що заяву №943 від 08.09.2022 року ним направлено на електронну адресу Служби безпеки України, при цьому надано скриншот екрану від 11.09.2022 року із зазначенням дати відправки електронного листа з датою 07.09.2022 року, що передує даті складення заяви. Звіту про доставку електронного листа - слідчому судді не надано.

Враховуючи те, що в заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 зазначає про те, що вчиненими діями йому завдана шкода, однак зі змісту скарги не вбачається послідовності викладу обставин, конкретного змісту правопорушення, лише наведені обставини, які не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 з заявою про вчинення кримінального правопорушення не звертався, доказів іншого до матеріалів скарги не долучено, що унеможливлює захист в такій формі його порушених прав, тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.. Не підлягає задоволенню також вимога скаржника, щодо рекомендування т.в.о. Голови СБУ провести офіцерам СБУ службові перевірки-розслідування, оскільки вказані вимоги виходять за межі повноважень слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга задоволенню не підлягає.б

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ СБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 26.09.2022 р. о 08 год. 55 хв.

Слідчий суддяОСОБА_3