Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа 511/1947/22
Номер провадження: 1-кп/511/173/22
13 жовтня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибуджани, Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді номер обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 , у військовому звані «солдат»; в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000182 від 11.08.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді номер обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 11.07.2022 близько 00 годин 10 хвилин без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 та ухилявся від проходження військової служби до 24.07.2022, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов' язками військової служби.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного так, як зазначено в обвинувальному акті, зазначивши, що дійсно проходив службу, але у зв`язку з тим, що його у відпустку не відпускали 11.07.2022р. самовільно покинув частину та поїхав до м.Одеси, де займався особистими справами, а потім самовільно з`явився до частини 24.07.2022р.
Обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.5 ст.407 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Таким чином показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.

Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії кваліфікує за ч.5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Судом враховується, що обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та з`явився із зізнанням, має на утриманні сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Також судом враховується, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, проходить військову службу у Збройних силах України, вважається раніше не судимою особою в силу ст. 89 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Із досудової доповіді, складеної за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 . Роздільнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області зазначено, що ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих, тому на підставі викладеного, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 міру покарання передбачену санкцією ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що буде достатньо для його виправлення.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Запобіжний захід по справі не обирати, оскільки судом приймається рішення про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.,349,368,369-371,373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно ч.4 ст. 76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_4 на час проходження ним військової служби покласти на командира відповідної військової частини.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1