Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/2511/2022 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 373/1982/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 367 КК України

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Положаї Переяслав-Хмельницького району Київської області, українця, громадянина України, працюючого інженером з технічного нагляду за будівництвом ФОП « ОСОБА_8 », зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,
прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Таке рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті відсутні відомості про місце вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, є перешкодою для перевірки судом дотримання вимог щодо територіальної підсудності кримінального провадження і відповідно для прийняття рішення про призначення обвинувального акта до судового розгляду.
Крім того, в обвинувальному акті міститься посилання на проведену в кримінальному провадженні експертизу, якою встановлено розмір шкоди у зв`язку з кримінально-караним діянням ОСОБА_7 , проте в реєстрі матеріалів кримінального провадження у розділі ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» в графі 12, містяться відомості про прийняттям слідчим постанови про призначення почеркознавчої експертизи, що суперечить змісту обвинувачення в частині посилання на висновок експерта іншого виду експертизи.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2022 року і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
За доводами апелянта, наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Прокурор вважає, що на даній стадії судового провадження, суд, без фактичного дослідження всіх доказів, передчасно дійшов висновку про неконкретність пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, обмеживши прокурора у можливості змінити чи доповнити обвинувачення, як і змінити//виправити правову кваліфікацію.
Також зазначає, що КПК не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору і такі недоліки в реєстрі можуть бути усунуті під час судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого та його захисника щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПКУкраїни, оскільки не містить відомостей щодо місця вчинення злочину, і з таким висновком погоджується колегія суддів.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це визначено як національним законодавством, так і рішеннями Європейського суду з прав людини.
Всупереч викладеному, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , як при викладенні фактичних обставин кримінального провадження, так і при формулюванні обвинувачення, не вказане місце вчинення інкримінованих ОСОБА_7 дій, які кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України, як не зазначено і про неможливість його встановлення.
Між тим, не зазначення чітко в обвинувальному акті місця вчинення кримінального правопорушення може вплинути на порушення правил територіальної підсудності, передбачених ст. 32 КПК України, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про дотримання прокурором вимог ст. 291 КПК України, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими, висновки суду першої інстанції, з огляду на зміст обвинувального акта, в частині виявлених його недоліків відповідають фактичним обставинам провадження, а невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України є законною підставою для повернення цього процесуального документа прокурору.
Оскільки колегія суддів прийшла до переконання про обґрунтованість повернення судом обвинувального акта прокурору, то підлягають усуненню і недоліки долученого до нього реєстру матеріалів кримінального провадження.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4