Справа № 520/9498/14-к
Провадження № 1-кп/947/413/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2022 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000605 від 15.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000605 від 15.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про примусовий привід свідків, вказуючи що останні без поважних причин неодноразово не з`являються в судові засідання.
Захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора.
Згідно ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення. У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.
Відповідно до ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу по здійснення приводу до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
За таких обставин, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, враховуючи, що свідки були повідомлений про дату та час судового засідання завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили, суд вважає за необхідне застосувати щодо зазначених свідків примусовий привід у наступне судове засідання, виконання якого доручити оперативному підрозділу, які здійснював супровід під час досудового розслідування.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , зазначив, що у даному кримінальному провадженні суду необхідно встановити процесуальні строки для представлення стороною обвинувачення доказів, а саме: забезпечити явку відповідних свідків. Так, незважаючи на те, що справа розглядається в суді вже тривалий час, судовий розгляд ще не завершено, оскільки стороною обвинувачення затягується судовий розгляд шляхом не забезпечення явки свідків.. Таким чином, встановивши стороні обвинувачення процесуальні строки подачі доказів, судом буде забезпечено закінчення розгляду даної справи.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника у повному обсязі.

Прокурор залишив вказане клопотання на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, та ознайомившись з наявними матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст.318 КПК України передбачено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.
Згідно ст.332 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку та випадків відкладення судового засідання з причин, передбачених ч.2 вказаної статті.
На даний час, згідно встановленого обсягу та порядку дослідження доказів, триває судовий розгляд в стадії допиту свідків.
Прокурорами у кримінальному провадженні заявлено необхідність у допиті свідків сторони обвинувачення, присутність яких під час судового розгляду, згідно ч.3 ст.23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Зі свого боку суд, сприяючи розгляду справи в розумні строки, постійно направляв вказаним свідкам судові повістки, sms-повідомлення, а також при наявності клопотань та за власної ініціативи постановляв ухвали про застосування до деяких із свідків примусового приводу.
В той же час свідки сторони обвинувачення на неодноразові виклики до суду в судові засідання, виконані належним чином, не з`являється без поважних причин, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.
Таким чином, прокурор, не зважаючи на створення судом необхідних умов для виконання обов`язку, передбаченого ч.3 ст.23 КПК України, тривалий час не забезпечує прибуття вищезазначених свідків, у судове засідання для їх безпосередніх допитів.
Як вказує ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів з метою оперативного судового розгляду справи та дослідження наявних доказів.
Таке повільне представлення суду свідка сторони обвинувачення, свідчить про неналежне виконання прокурором своїх обов`язків, що призводить до неодноразових відкладень судових засідань та порушення принципу безперервного розгляду справи.
Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження, серед іншого, є забезпечення швидкого розслідування та судового розгляду.
В п.21 ч. 1 ст. 7 КПК України закріплено, що розумність строків є засадою кримінального провадження.
Вимоги про дотримання розумних строків провадження також закріплені в окремій статті 28 КПК України. Так, забезпечення судового провадження в розумні строки покладено на суд.
Як слідує зі змісту даної статті критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
Дотримання розумного строку розгляду провадження є елементом справедливого судового розгляду в розумінні ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі "Вергельський проти України" зазначено: "розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів". Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж "розумного строку" (рішення від 06.09.2005 р. у справі "Павлюлінець проти України").
Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення Європейського суду з прав людини від 16.09.2010 р. у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища (підозрюваного)", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine))".
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
З огляду на вказане, з врахуванням принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, які на думку суду не будуть порушені, оскільки стороною обвинувачення заявлено про наявність певних доказів та запропоновано включити їх до порядку дослідження, тобто суд не вимагає надання інших доказів, про які не заявляв прокурор, однак представлення їх суду прокурором відбувається дуже повільно,що призводить до затягування розгляду справи, та не дозволяє суду здійснити дослідження доказів у повному обсязі.
За таких обставин, враховуючи той факт, що справа знаходиться на розгляді в суді тривалий час, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, тому суд вважає за доцільне, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, встановити стороні обвинувачення строк для подання до суду доказів у даному кримінальному провадженні, а саме: забезпечити присутність свідків сторони обвинувачення, які ще не були допитані, згідно переліку вказаному в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який долучений до обвинувального акту, окрім тих, хто вже був допитаний, для їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, до 30.09.2022 року.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 28, 114, 318, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про примусовий привід свідків задовольнити.
Здійснити привід у наступне судове засідання Київського районного суду м. Одеси на 09:30 год., 30.09.2022 року, свідків:
- ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (м.т. НОМЕР_1 ).
- ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_2 ).
Встановити стороні обвинувачення, в особі групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000605 від 15.02.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні, а саме: забезпечити присутність свідків сторони обвинувачення для їх допиту під час судового розгляду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до 30.09.2022 року.
Роз`яснити, що у випадку не виконання нею своїх обов`язків щодо подання доказів на підтвердження обвинувачення по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000312 від 15.01.2013 року, у встановлений судом строк, кримінальне провадження буде розглядатись на підставі наявних доказів у суду станом на кінець граничного строку подання доказів.
Визначити строк дії ухвали суду до 30.09.2022 включно.

Копію ухвали суду невідкладно скерувати на адресу Відділу поліції № 4 Одеського районного Управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, для виконання та Київської окружної прокуратури м. Одеси, для контролю за виконанням.
У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1