ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1473/22 Справа № 199/6436/21 Головуючий у І-й інстанції - ОСОБА_1 Головуючий у ІІ-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000528 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
07 липня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 липня 2020 року та остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки чотири місяці.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з 19 серпня 2021 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Доля речових доказів та процесуальних витрат вирішена у відповідності до вимог закону.
За обставин встановлених судом першої інстанції, 25 липня 2021 року близько 12:00 години ОСОБА_8 знаходився поблизу продуктового магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: місто Дніпро, Донецьке шосе, буд. № 8, який знаходиться поруч з проїзною частиною Донецького шосе у місті Дніпрі, де побачив, що з припаркованого вантажного автомобіля марки «DAF» з реєстраційним номером НОМЕР_1 вийшли раніше йому незнайомі водій ОСОБА_9 зі своєю дружиною ОСОБА_10 , який, зачинивши вищевказаний вантажний автомобіль, попрямував разом зі своєю дружиною у бік розташованого неподалік продуктового магазину «АТБ-Маркет».
Розуміючи, що салон вищевказаного вантажного автомобіля марки «DAF» з реєстраційним номером НОМЕР_1 є місцем тимчасового зберігання особистих речей (сховище), дверцята якого зачинені на замок, який перешкоджає вільному доступу сторонніх осіб у середину салону, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше сховище, а саме: особистих речей ОСОБА_9 , які знаходяться в салоні вантажного автомобіля.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше сховище, 25.07.2021 близько 12:05 години ОСОБА_8 наблизився до вищевказаного вантажного автомобіля та у невстановлений спосіб проник у середину салону вантажного автомобіля.
Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше сховище, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, вчиняючи корисливий злочин повторно, знаходячись у салоні вантажного автомобіля марки «DAF» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , побачив закріплений на торпедо планшет марки «Lenovo Table PC Idea Tab A3000-H WHITE Model 60030», imei-1: НОМЕР_2 , imei-2: НОМЕР_3 , який визначив предметом свого злочинного посягання.
Доводячи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку, вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше сховище, до кінця, ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, вчиняючи корисливий злочин повторно, викрав планшет марки «Lenovo Table PC Idea Tab A3000-H WHITE Model 60030», imei-1: НОМЕР_2 , imei-2: НОМЕР_3 , вартістю 925 гривень.
В подальшому, утримуючи вказаний планшет при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 925 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з прийнятим рішення обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що було порушення зі сторони слідства, а саме те, що відсутні прямі докази, а матеріали кримінального провадження складені зі слів потерпілого та його дружини, яка не є свідком у даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просила вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що відсутні прямі доказі з приводу вчинення обвинуваченим злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а матеріали провадження складені зі слів потерпілого та його дружини, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу змісту показань свідків, потерпілого, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні і підтвердили вину обвинуваченого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події, висновками експерта, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

Судом першої інстанції покладено в обґрунтування вироку, в якості доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, покази потерпілого ОСОБА_9 надані в судовому засіданні, який пояснив, що він працює водієм вантажного автомобіля, 25 липня 2021 року він прямував до міста Харкова разом зі своєю дружиною, через м. Дніпро, зупинившись біля магазину, зачинив машину. Коли повернулись до машини, у кабіні автомобіля було все перевернуто, валялись дроти від планшету, однак самого планшету не було. Оскільки він поспішав, а планшет йому був потрібен для роботи, вони з дружиною вирішили придбати новий планшет у ТЦ Караван, після чого знаходячись у вказаному торговому центрі він побачив чоловіка, в якого був його планшет. Планшет впізнав за тріщинами на ньому. Чоловіком, в якого був планшет виявився обвинувачений, який сказав, що купив планшет, однак потерпілий йому не повірив, та сказав, що викличе поліцію. Коли прибула поліція, обвинуваченого опитали, у нього був планшет, після чого він з поліцією повернулись до автомобіля, який оглянули та зняли відбитки пальців. Крім всього, потерпілий зазначив, що планшет обвинуваченому він не продав, оскільки не зміг би без нього працювати.

Аналогічні покази надала в судовому засіданні й свідок ОСОБА_10 , при цьому додала, що обвинувачений просив його відпустити. Також підтвердила, що біля магазину до них ніхто не підходив, а продавати планшет у чоловіка наміру не було.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які будучи допитаними в судовому засіданні пояснили, що були понятими під час проведення огляду місця події, та пояснили, що під час огляду у обвинуваченого ОСОБА_8 було виявлено планшет, який обвинувачений видав добровільно, тиск з боку працівників поліції до ОСОБА_8 не застосовувався.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки та потерпілий з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого ОСОБА_8 у зазначеному кримінальному правопорушенні, або ставити їх достовірність під обґрунтований сумнів у суду першої інстанції не було, оскільки вони були попереджені, за правилами, передбаченими ст. ст. 352, 353 КПК України про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень.

Також не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання і закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів.

Покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_9 , у своїй сукупності є послідовними та повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 25 липня 2021 року, висновком експерта № СЕ-19/104-21/33915-Д від 01 листопада 2021 року.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 25 липня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 , в ході огляд місця події повідомив, що має при собі планшет, після чого йому було запропоновано надати планшет для огляду, на що обвинувачений погодився та передав планшет для огляду. В ході огляду, потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що це його планшет та впізнав його по тріщинам на склі планшета. За наслідком огляду, планшет було вилучено (а. с. 37 т. 1).

Згідно протоколу огляду місця події з фото-таблицею до нього від 25 липня 2021 року, було оглянуто вантажний автомобіль DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого поверхня автомобіля та предмети в середині були оброблені магнітним порошком з метою виявлення слідів папілярних візерунків. Також, на поверхні скла правої пасажирської двері, на її внутрішній поверхні, виявлено та вилучено 16 слідів папілярних візерунків, які були відкопійовані на липкі стрічки (а. с. 40-41 т. 1).

Висновком експерта № СЕ-19/104-21/33915-Д від 01 листопада 2021 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи слідує, що три сліди папілярних узорів руки, розмірами 19x11 мм, 17x9 мм, 18x10 мм, придатні для ідентифікації за ними особи, які вилучено під час огляду місця події, а саме автомобіля «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 залишені, вказівним пальцем лівої руки, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 (а. с. 191-199 т. 1).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що відсутні прямі доказі з приводу вчинення обвинуваченим злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та приходить до висновку, що факт винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в повній мірі підтверджується висновком експерта № СЕ-19/104-21/33915-Д від 01 листопада 2021 року, відповідно до якого на автомобілі DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , були залишені відбитки пальців, які відповідно до вищевказаного висновку, належать обвинуваченому ОСОБА_8 , а тому вину обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом,

Висновки суду щодо оцінки доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 , належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.

Тому, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що відсутні прямі доказі з приводу вчинення обвинуваченим злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними матеріалами справи.

Отже, порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що дружина потерпілого не може бути свідком, то колегія суддів відхиляє такі доводи з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Частиною другою ст. 65 КПК України, не можуть бути допитані як свідки: захисник, представник потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, законний представник потерпілого, цивільного позивача у кримінальному провадженні - про обставини, які стали їм відомі у зв`язку з виконанням функцій представника чи захисника; адвокати - про відомості, які становлять адвокатську таємницю; нотаріуси - про відомості, які становлять нотаріальну таємницю; медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя особи - про відомості, які становлять лікарську таємницю; священнослужителі - про відомості, одержані ними на сповіді віруючих; журналісти - про відомості, які містять конфіденційну інформацію професійного характеру, надану за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; судді та присяжні - про обставини обговорення в нарадчій кімнаті питань, що виникли під час ухвалення судового рішення, за винятком випадків кримінального провадження щодо прийняття суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, ухвали; особи, які брали участь в укладенні та виконанні угоди про примирення в кримінальному провадженні, - про обставини, які стали їм відомі у зв`язку з участю в укладенні та виконанні угоди про примирення; особи, до яких застосовані заходи безпеки, - щодо дійсних даних про їх особи; особи, які мають відомості про дійсні дані про осіб, до яких застосовані заходи безпеки, - щодо цих даних; експерти - щодо роз`яснення наданих ними висновків.

Вищезазначені норми закону свідчать про те, що свідок ОСОБА_10 , яка є дружиною потерпілого, є особою, якій були відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, відповідно до ч. 2 ст. 65 КПК України не входить до переліку осіб, які не можуть бути допитані, як свідки, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що доводи обвинуваченого про те, що дружина потерпілого ОСОБА_9 не може бути свідком, є необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4