Провадження 1кп-932/67/22
Справа 932/1512/22
УХВАЛА
Іменем України
6 червня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю:
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001323, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 22 лютого 2022 року надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України. Щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

22 лютого 2022 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор та потерпілий вважали можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що в обвинувальному акті відсутнє належне формулювання обвинувачення та належне зазначення кримінальної кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки прокурор обмежився лише цитуванням узагальнюючої частини диспозиції статті, без конкретизації конкретного кримінального правопорушення, як це передбачено диспозицією ч.1 ст.122 КК України.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого стороною захисту клопотання, вирішуючи питання можливості призначення справи до розгляду, суд вважає за необхідне клопотання захисту задовольнити і повернути обвинувальний акт прокурору виходячи з наступного.

Згідно діючого законодавства обвинувальний акт та додатки до нього повинні відповідати вимогам КПК України.

Відповідно до ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, в ньому повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, його роль у вчиненні злочину; вид та розмір матеріальної шкоди спричиненої вчиненням кримінального правопорушення. Зазначені данні повинні бути викладені в формулюванні обвинувачення з іншими кваліфікуючими ознаками вчиненого кримінального правопорушення, оскільки формулювання обвинувачення це короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до обвинувального акту прокурором встановлені наступні фактичні обставини кримінального правопорушення з наступним формулюванням обвинувачення ОСОБА_6 17.10.2021 року приблизно о 11-45 год. на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому дістав з кишені куртки револьвер моделі «SAFARI Mod.820 G», призначений для стрільби патронами, спорядженими снарядами травматичної «несмертельної» дії здійснив постріл по лівій нозі ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого поранення лівого колінного суглоба, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день). Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження. Правова кваліфікація кримінального правопорушення викладена наступним чином: умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження кваліфікуються за ч.1 ст.122 КК України.

Проте, ч.1 ст.122 КК України передбачено наступну диспозицію: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я чи значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину. Таким чином, викладені прокурором фактичні обставини справи, формулювання обвинувачення та кваліфікація дій обвинуваченого не відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення визначеній у законодавстві та не містять в собі кваліфікуючі ознаки, передбачені ч.1 ст.122 КК України. Т.Б. пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним.

У відповідності до кримінально-процесуального законодавства України судовий розгляд справи проводиться у межах висунутого особі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті і законом передбачена можливість прокурора змінити обвинувачення в суді під час судового розгляду справи по суті тільки у разі встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Як вбачається з вимог ст.374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнано судом недоведеним; а в разі визнання особи винуватою формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В рішенні від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» та в рішенні від 09.10.2008 у справі «Абрамян проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має право бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, т.б. про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту»; «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». Таким чином надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду в тлумаченні ст.6 Конвенції.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має як найменш таке право: бути негайно і детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

Вказані недоліки обвинувального акту, його не конкретність та неповнота, порушує право обвинуваченого, передбачене ст.42 КПК України, знати у вчиненні якого кримінального правопорушення вона обвинувачується, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.

У відповідності до ст.ст.409, 412 КПК України безумовною підставою для скасування будь-якого рішення суду першої інстанції обвинувального чи виправдувального вироків є порушення права на захист обвинуваченого, яке полягає в тому числі у відсутності конкретизованого формулювання обвинувачення у вироку суду. Тому, виходячи з того, що суд повинен забезпечити реалізацію права на захист обвинуваченому як під час судового розгляду справи так і під час підготовчого судового засідання суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками з наведених підстав прокурору.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ
Обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України повернути прокурору Центральної окружної прокуратури м.Дніпра у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1