Справа № 304/1468/21 Провадження № 1-кп/304/109/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000173 від 12 жовтня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшинки, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (покарання відбув у повному обсязі та знятий з обліку 07 лютого 2022 року, що підтверджено повідомленням начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводило до психологічних страждань потерпілого, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 20 лютого 2021 року близько 17 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_5 , а саме ображав останнього нецензурною лайкою, що призводило до психологічних страждань потерпілого.

Також, ОСОБА_4 02 вересня 2021 року близько 20 години 00 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_5 , а саме ображав останнього нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

Крім цього, ОСОБА_4 11 жовтня 2021 року близько 07 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого було завдано шкоду психологічному здоров`ю потерпілого.

Тим самим ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним правопорушення, вказаного в обвинувальному акті. Обвинувачений суду пояснив, що 20 лютого, 02 вересня та 11 жовтня 2021 року він вчиняв домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_5 , а саме ображав його нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Усвідомлює, що його дії відносно останнього є неправомірними та негативними. Зазначив, що шкодує про свої вчинки, щиро розкаявся. При цьому зазначив, що готовий понести покарання. Просив суд призначити йому покарання у виді громадських робіт.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, та вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводило до психологічних страждань потерпілого.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винного: ОСОБА_4 за місцем проживання охарактеризований як такий, що не порушує громадський порядок, до старших жителів села ставиться ввічливо, скарги у сільську раду не надходили; офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин (покарання відбув у повному обсязі та знятий з обліку 07 лютого 2022 року, що підтверджується повідомленням начальника Ужгородського РС № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Згідно з ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення, форму вини, обстановку вчинення правопорушення, особу обвинуваченого, а також позицію прокурора та обвинуваченого, які просили призначити покарання у виді громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт в межах санкції, за якою кваліфіковано його дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 180 (сто вісімдесят) годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча: ОСОБА_1