Єдиний унікальний номер 725/6663/21
Номер провадження 1-кп/725/216/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2022 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

представників потерпілого: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002424 від 16.09.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської національності, уродженця м. Мукачево, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: останній раз 19.04.2019 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком на 1 рік і 6 місяців
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_9 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у період часу з 13 год. 11 хв. по 13 год. 18 хв., перебуваючи біля банкомату, розташованого за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 219, маючи пароль доступу до картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на імя ОСОБА_6 , який був записаний потерпілим на самій картці, трьома транзакціями зняв грошові кошти: о 13 год. 11 хв. в сумі 8 000 грн., о 13 год. 17 хв. 5025 грн. та о 13 год. 18 хв. 5025 грн., а всього в сумі 18050 грн.
Крім цього, ОСОБА_9 , перебуваючи близько 14 год. 00 хв. 06.09.2021 р. в приміщенні магазину «Алло», що розташований за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 265-А, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, придбав в розстрочку в магазині «Алло»: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20» вартістю 16 499 грн., фітнес браслет марки «Mi Smart Band 6» вартістю 1299 грн., фітнес браслет марки «Mi Smart Band 4 Bleck (NFC)» вартістю 599 грн., оплатив гарантію на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S20» в сумі 2474,90 грн. та оплатив перший платіж за оформлену розстрочку розмірі 834,8 грн., розрахувавшись кредитною карткою «Приватбанку» № НОМЕР_1 належною ОСОБА_6 , без відома останнього, тим самим заволодів коштами ОСОБА_6 в сумі 21706,78 грн.
Таким чином, ОСОБА_9 , обвинувачується у вчиненні кримінальних порушень, передбачених ч. 2 ст 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених повторно.
Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що раніше обвинуваченого не знав, вказував, що їхав з Польщі додому, де по дорозі з попутником випили та до них підійшли цигани поворожити, потім почали просити 100 гривень, потім ще і в подальшому випив з ними один стакан. Події відбувались через дорогу від вокзалу, циганів було багато, потім нічого не пам`ятає. Після того як прийшов до тям, побачив гаманець без грошей і відсутність телефону, пішов на вокзал та викликав поліцію, працівники якої склали протокол і він поїхав додому. В гаманці було 500 доларів США, 400 Євро, 8000 злотих і не пам`ятає скільки гривень, а також карточка від банку, якою він давно не користувався, оскільки перебував за кордоном. По дорозі додому його дружина заблокувала картку, а через два дні у «Приватбанку» дізнався, що з карти знято 20000 гривень та ще на 20 000 оформлено розстрочку в магазині «Алло». За цей весь час паролі від карти не змінював.
Свідок ОСОБА_10 суду показала, що є директором магазину «Алло» та надавала працівникам поліції відеозаписи з камер відео спостереження, на яких видно як дані особи придбали телефон, два браслети та гарантії, також була оформлена розстрочка, за що розрахувався карткою.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст.185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та те, що дане правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Суд враховує, що ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідністьпризначення покарання обвинуваченому у межах санкції статті обвинувачення.
Також, суд, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції, суд вважає, що ступінь небезпечності ОСОБА_9 , враховуючи його схильність до вчинення злочинів, для суспільства перевищує положення принципу поваги до особистої свободи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.
Таку міру суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_9 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.
Щодо заявленого цивільного позову потерпілого у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст. 56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Як вбачається з пред`явленого цивільного позову представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 звернувся до суду з вимогою про відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 122 586 грн. 78 коп., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень.

При вирішенні цивільного позову суд виходить із дійсного розміру завданих матеріальних збитків по кримінальному провадженню, які були визнані судом доведеними, а також вимог щодо належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт завдання потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 39 756 грн. 78коп.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд враховує те, що представником потерпілого не підтверджено витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 гривень, а тому в цій частині цивільного позову необхідно відмовити.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2019 року, відповідно до якого останнього було засуджено за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання, тобто з 23.09.2021 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_9 залишити обрану - тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Цивільний позов ОСОБА_6 - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 39 756 грн. 78 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази: диск DVD-R із відеозаписом, що зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1