Справа №584/118/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1044/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Розбещення неповнолітніх
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку передбаченому ч.4 ст.422-1 КПК України, матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 07 червня 2022 року, якою відносно ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Путивльського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, якому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії вказаного запобіжного заходу, з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки строк запобіжного заходу спливає 8 червня 2022 року, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, який обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, на думку прокурора відсутні.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 07 червня 2022 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів з 09 год. 40 хв. 7 червня 2022 року по 09 год. 40 хв. 4 серпня 2022 включно з правом внесення застави в розмірі 62025 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просив вказану ухвалу суду скасувати з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактиним обставинам справи та змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем його проживання.

В обґрунтування своїх вимог, обвинувачений зазначав, що він не скоював даний злочин та його вина не може бути доведена у суді, оскільки його хибно обвинуватили та у нього не має грошей на заставу, він інвалід, має хвору мати похилого віку, яка потребує його допомоги, у нього не має ніяких підстав переховуватись від суду та поліції.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_8 та прокурор повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах провадження розписками. Прокурор направив клопотання про розгляд данного провадження без його участі.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, висновок суду про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, поданого в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України та продовження останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтований наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких було встановлено з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Беручи до уваги характер злочинного діяння, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанці дійшов правильного висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи триває, свідків не допитано, а отже ризики, що були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не припинили своє існування на теперішній час, з чим погоджується і колегія суддів.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Щодо доводів апелянта про те, що він не скоював даний злочин та його вина не може бути доведена у суді, оскільки його хибно обвинуватили, то колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість пред`явленого обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена надавати оцінку доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

При цьому, наявність у ОСОБА_6 інвалідності та хворої матері похилого віку, яка потребує його допомоги, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі, жодним чином не зменшує встановлені судом ризики та не є беззаперечною обставиною для висновку щодо можливості застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вони також не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, крім того, вказані обставини не були враховані самим обвинуваченим та не стали йому перешкодою для вчинення кримінально караного правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також, з врахуванням тих обставин, що злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи та вчинені членом сім`ї, у вчиненні яких, в тому числі, обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 , становлять небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судом постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст.177,182,404,405,407,419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Путивльського районного суду Сумської області від 07 червня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4