Провадження №1-кп/523/1551/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.10.2022 м.Одеса
Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000256 від 09.06.2021 за обвинуваченням:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, українки, з середньою освітою, не одруженої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м. Одеси 03.10.2022, надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000256 від 09.06.2021 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, та цивільний позов про стягнення шкоди.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.10.2022 по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Згідно обвинувального акту, стороною обвинувачення встановлено, що у травні 2018 року у ОСОБА_4 , виник умисел, направлений на самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить Одеській міській раді в особі територіальної громади м. Одеси, для здійснення у подальшому будівництва на ній.
На початку травня 2018 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи той факт, що право розпорядження зазначеною земельною ділянкою, належить виключно територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності, заздалегідь розуміючи, що у неї відсутній договір на право користування (оренди) чи права власності на зазначену земельну ділянку та законних підстав його виникнення і набуття, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого самовільного будівництва на ній та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, всупереч вимог ст. 14 Конституції України, ст. ст. 80, 83, 116, 124, 125, 126, 221 Земельного кодексу України, вчинила самовільне зайняття земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, приблизно в травні 2018 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), розпочала будівництво житлового будинку на земельній ділянці у дворі будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи той факт, що земельна ділянка на якій здійснювала будівництво належить Одеській міській раді в особі територіальної громади, та у останньої немає законних підстав на використання земельної ділянки. З метою укриття своїх злочинних дій та легалізації самовільного будівництва житлового будинку , ОСОБА_4 , діючи умисно, 17.07.2018 зареєструвала в УДАБК ОМР декларацію, щодо реконструкції 1/3 квартири АДРЕСА_3 з розподілом на 3 самостійні квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 без фактичної зміни геометричних розмірів об`єкту нерухомості, із залученням сторонніх осіб - робітників, не повідомляючи їм про свої злочинні наміри, тобто здійснила будівництво у порушення вимог містобудівного законодавства України у вигляді двоповерхової будівлі, та таким чином самовільно зайняла земельну ділянку загальною площею 58 кв.м.
В подальшому 11.09.2019 державним реєстратором КП «Агенція державної реєстрації» ОСОБА_7 , проведено державну реєстрацію на квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_4 , які фактично розташовані в будівлі, самовільно зведеної ОСОБА_4 на самовільно зайнятій земельній ділянці.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що документи які засвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , у громадянки ОСОБА_4 відсутні.
Згідно висновку судового експерта встановлено, що ринкова вартість самовільно зайнятої земельної ділянки, на якій розташована самочинно збудована двоповерхова будівля, площею 58 кв.м (площа забудови), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 складає 144 000 гривень.
Також, відповідно до інформації департаменту земельних ресурсів ОМР встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 відноситься до комунальної власності та рішення щодо передачі її фізичним чи юридичним особам у власність чи користування Одеською міською радою не приймались.
В подальшому, ОСОБА_4 розуміючи протиправність своїх дій, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності та надання виду законності самочинно збудованому об`єкту нерухомого майна у вигляді двоповерхової будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності за адресою: АДРЕСА_2 , здійснила його відчуження, шляхом укладання ряду договорів дарування.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Згідно п. 2 ст. 83 цього Кодексу визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.
Крім того, п.п а п. 4 ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).
Враховуючи викладене, ОСОБА_4 діючи в період часу із травня 2018 року по серпень 2019 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що у неї відсутні будь-які документи, які дають право користування та/або право власності на земельну ділянку здійснила самочинне будівництво двоповерхової будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , чим фактично завдала значної майнової шкоди власнику земельної ділянки територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на загальну суму 144 000 грн. (сто сорок чотири тисячі гривень).
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3ст.197-1 КК України.
У судовому засіданні захисник заявив клопотання, про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України, у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання. Представник потерпілого заперечив проти задоволення клопотання, не пояснивши при цьому свою правову позицію.
Обвинувачена підтримала клопотання, пояснила, що розуміє суть обвинувачення, розуміє підстави закриття справи з нереабілітуючої обставини, наполягає на закритті справи та звільнення від відповідальності через сплив строку давності передбаченого ст.49 КК України.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження в частині, що стосуються заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.
Частина 3 ст.197-1 КК України, передбачає, що вказане діяння карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до п.2 ч.1 ст 49 КК України в редакції, що діє з 01.07.2020 року згідно з набранням чинності Закону України 'Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року за № 2617-VIII, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, дата його вчинення визначена початком травня 2018 року, строки притягнення обвинуваченої до відповідальності обмежуються трьома роками та закінчилися початком травня 2021 року, перебіг вказаного строку не переривався, тому клопотання є таким, що підлягає задоволенню.
Що стосується цивільного позову, то у разі закриття кримінального провадження, він має бути залишений без розгляду.
Крім того, при постановленні рішення, суд має вирішити питання про скасування арешту майна, що передбачено ст.174 КПК України.
Керуючись 174, ч.2 ст.284, 372, 376 КПК, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0000256 від 09.06.2021 року, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 26.09.2022 на квартиру: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); №16 «б» будинку АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101)- скасувати.
Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження у разі неподання апеляційної скарги, а у разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий суддя : ОСОБА_1