Справа № 467/436/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка у дистанційному режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та Державною установою «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)»

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити. Вказане клопотання обґрунтовував тим, що до кінця строку відбування покарання алишилось всього декілька місяців.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що поведінка засудженого під час відбування покарання не свідчить про його виправлення. Засуджений бажання працювати не висловлював, протягом строку відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має. В зв`язку з зазначеним просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку засудженого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

ОСОБА_4 засуджено вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.04.2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2018 року вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.04.2018 року залишено без змін

Постановою Верховного Суду від 04.06.2019 року ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 24.07.2018 року скасовано і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Вироком Херсонського апеляційного суду від 26.09.2019 року вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 16.04.2018 року в частині призначеного покарання та звільнення від його відбування скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок. Вважається засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі.

У відповідності до характеристики на засудженого ОСОБА_4 , затвердженої виконуючим обов`язки начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» початок строку 01.11.2019 року, кінець строку 01.11.2022 року.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.11.2019 року.

Під час тримання в ДУ «СІЗО м. Херсон» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.

З 05.12.2019 року відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)». Миколаївської області.

За період відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у зберіганні заборонених предметів, порушенні розпорядку дня та палінні у не встановленому місці. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має.

Згідно ч. 1 ст. 118 КВК України має право працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією установи, але своїм правом не користується. Бажання працювати не висловлює. На заходи виховного впливу з приводу працевлаштування не реагує.

Не виконує робіт з благоустрою колонії, так як не вважає це за потрібне.

У колі засуджених не конфліктує. На критику в свою адресу реагує адекватно.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою пристосування. При спілкуванні не відвертий.

Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та прядку. Має охайний зовнішній вигляд.

Намагається дбайливо ставитись до майна установи, але догляд за ним здійснює не в повному обсязі.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться відповідально.

Уникає робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні.

Участі у виховних заходах, які проводяться в установі, не приймає.

Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Комісією колонії засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України протокол № 10 віл 14.05.2021 року, як такому що не став на шлях виправлення та у застосуванні ст. 81 КК України, як такому що не став на шлях виправлення - протокол № 25 від 11.11.2021 року.

На профілактичному обліку не перебуває.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 станом на 01.08.2022 року останній заохочень не має. Має п`ять стягнення у виді чотирьох суворих доган та догани, накладні на нього в період з 09.01.2020 року по 25.01.2022 року. Стягнення на даний час погашені.

У відповідності до довідки № 357 від 02.08.2022 року ОСОБА_4 згідно ч. 5 ст. 118 КВК України до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоні продовольством не залучається.

Відповідно до довідки про працевлаштування № 356 від 02.08.2022 року ОСОБА_4 не працевлаштований.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до вимог статті 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Як вбачається з характеристики, довідки про стягнення та заохочення, довідок про працевлаштування засудженого, ОСОБА_4 посередньо характеризувався адміністрацією колонії, не працює, бажання працювати не висловлює, робіт з благоустрою колонії не виконує, участі у виховних заходах, які проводяться в установі, та у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Досліджені матеріали особової справи засудженого позбавляють суд дійти висновку про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці довів, що готовий до самокерованої, правослухняної поведінки.

Поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_4 своїм відношенням до праці та поведінкою за весь час відбування строку покарання не довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Арбузинського
районного суду ОСОБА_1