Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 червня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0000183 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Межиріч Острозького району Рівненської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше неодноразово судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначено покарання три роки три місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Острозького районного суду Рівненської області від 20.05.2020 року у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців, строк відбування якого рахується з 20.05.2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1307,60 грн. та вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 17.05.2020 року у вечірню пору доби, діючи повторно, перебуваючи в помешканні ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю власника, таємно викрала грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 600 грн, які знаходилися у внутрішній кишені куртки в шафі спальної кімнати.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненому злочині та правильності кваліфікації її дій, покликається на суворість призначеного судом покарання, який залишив поза увагою ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність у справі обтяжуючих покарання обставин.

Просить оскаржуваний вирок змінити, призначити ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі, а на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Острозького районного суду Рівненської області від 20.05.2020 року, у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої адвокатом ОСОБА_9 апеляційної скарги, доводи прокурора, яка вважає вирок законним, обґрунтованим і просить залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних в провадженні доказів, яким дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі і не оспорюється ніким з учасників судового розгляду.

Твердження сторони захисту про призначення ОСОБА_6 надто суворого покарання не є переконливими, оскільки термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом і розміром покарання, та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, і ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вирішення судом даного питання ґрунтується на вимогах статей 50, 65 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, і врахував ступінь тяжкості вчиненного злочину, особу ОСОБА_6 , яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних корисливих злочинів, згідно характеристики Межиріцької сільської ради по місцю проживання характеризується негативно, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, й ті, на які покликається апелянт, і призначив покарання в межах закону за вчинене, та остаточне покарання, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, застосування норми якого сторона захисту не оспорює, яке з врахуванням системності злочинної діяльності з боку ОСОБА_6 колегія суддів не вважає надто суворим чи несправедливим.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б слугували безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження, в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення повного тексту ухвали, а засудженою ОСОБА_6 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2