Справа № 344/8972/20
Провадження № 1-кп/344/474/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2011 року за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020грн.; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 березня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; РНОКПП суду не відомий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові умисні корисливі злочини - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.

Так, в період часу з 23год. 30хв. 12 березня 2020 року по 07год. 30хв. 13 березня 2020 року ОСОБА_9 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , побачив припаркований автомобіль марки «VOLKSWAGEN Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який перебуває в користуванні потерпілого ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підійшов до вказаного транспортного засобу. В подальшому, діючи умисно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що дверцята автомобіля не замкнуті та за його діями ніхто не спостерігає, відчинив їх, тим самим забезпечивши собі доступ до салону автомобіля марки «VOLKSWAGEN Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Kenwood» КММ-125, вартістю 1100грн., відеореєстратор марки «Xiaomi» YI Smart Car, вартістю 933,33грн., ноутбук марки «Lenovo» G580 (20150) с/н СВ18339167, вартістю 3333,33грн., рюкзак ТМ «Puma» Phase 07358927, синього кольору, вартістю 267грн., перфоратор марки «Dnipro M» RH-100, вартістю 1233,33грн. а також акумуляторний дриль шуруповерт марки «Dnipro M» CD -182, вартістю 1278грн., які зберігались у багажному відділенні. В подальшому ОСОБА_9 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 8144,99грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, в період часу з 18год. 06 квітня 2020 року по 11год. 08 квітня 2020 року ОСОБА_9 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив припаркований автомобіль марки «VOLKSWAGEN Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, який належить ОСОБА_12 . В цей час у ОСОБА_9 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 підійшов до вказаного транспортного засобу. Діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою спеціально пристосованого предмету пошкодив замок лівих передніх дверцят автомобіля, тим самим забезпечивши собі доступ до салону транспортного засобу. Після чого незаконно проник у салон автомобіля марки «VOLKSWAGEN Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме до сховища тимчасового зберігання майна потерпілого ОСОБА_12 , звідки таємно викрав ящик для інструментів ТМ «Curver Keter Technician Case» вартістю 959грн., викрутку-бітотримач 1/4 х 240 mm з магнітом ТМ «TOPTUL FTBA0824», вартістю 102грн., набір біт і адаптор для біт (61 предмет) в полімерному контейнері ТМ «MASTER MATRIX 113879», вартістю 146грн., ключ розвідний ТМ «Topex» - 200 мм (0-24 мм), вартістю 176грн., набір п`ятигранних ключів ТМ «Topex» у кількості 9 шт., вартістю 142грн., набір шестигранних ключів (зірочка) ТМ «Topex» у кількості 9 шт., вартістю 92грн., набір рожково-накидних ключів ТМ «Intertool» у кількості 12 шт., (6-22 мм), вартістю 184грн., акумуляторний дриль-шуруповерт ТМ «Bosch PSR 12», вартістю 718грн., автомобільний тримач підставку ТМ «Белавто ДУ12», вартістю 156грн., відеореєстратор ТМ «Mio MiVue C320», вартістю 1400грн. В подальшому ОСОБА_9 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 4075грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю та беззастережно, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним таємного викрадення майна з автомобілів марки «VOLKSWAGEN Polo» та «VOLKSWAGEN Caddy». До вчиненого він ставиться критично та щиро кається, пояснив, що потерпілим завдані збитки добровільно відшкодував. Просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом змінено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він не працює, неодружений, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше судимий: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2011 року за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 травня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1020грн.; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 березня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; а також відсутність претензій у потерпілих.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається високий рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, а виправлення ОСОБА_9 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, потерпілих, яка викладена в їх письмових заявах, обвинуваченого, який просив його суворо не карати, та захисника, який просив застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України, а також враховуючи дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, в нього на утриманні є матір похилого віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також є особою з інвалідністю, при цьому наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити основне покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, враховуючи при цьому вимоги ст. 70 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду за його заявою (розпискою).

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців;

за ч. 3 ст. 185 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 16 лютого 2022 року.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_9 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 16 лютого 2022 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 8989 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази: цифровий носій (диск) із відеозаписом із камери відеоспостереження (постанова слідчого від 07.04.2020 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження; сліди пальців рук (постанови слідчих від 30.04.2020 року та від 27.05.2020 року),- знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_14