Номер провадження: 11-сс/813/666/22
Справа № 522/3804/22 1-кс/522/2740/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000200, внесеного до ЄРДР 03.03.2022 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 03 травня 2022 року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000200, внесеного до ЄРДР 03.03.2022 року, тобто до 03.06.2022 року, з визначенням застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 717 900 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 , інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати, тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав:

- клопотання прокурора не містить жодних обґрунтованих фактів того, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися або з`явилися нові;

- слідчий суддя продовжив дію найсуворішого запобіжного заходу та не розглянув можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням того, що ОСОБА_7 не є громадянином Вірменії, натомість у останнього взагалі немає паспорту для виїзду за кордон, що унеможливлює перетин кордону взагалі;

- слідчим у клопотанні не наведено жодних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування;

- розмір застави визначений з порушенням КПК України.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиції учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Апеляційний суд, приймає до уваги положення ст. 422 КПК України щодо скорочених строків розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності належнім чином повідомлених учасників кримінального провадження.

Мотиви апеляційного суду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався у повному обсязі.

З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000200, внесене до ЄРДР 03.03.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

03.03.2022 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками: зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого на те законом дозволу.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В свою чергу, висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, може вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 7 років, є уродженцем республіки Вірменія, м. Армовір, громадянином республіки Вірменія, який неодружений, немає місце реєстрації та проживання у м. Одеса, будучи особою працездатного віку, ніде офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має.

В обґрунтування можливості запобігання встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, апеляційний суд наголошує на тому, що сторона захисту не надала доказів про наявність міцних соціальних зв`язків на території України які в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, могли б забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи із вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Доказів, які б спростовували зазначені висновки слідчої судді, стороною захисту надано не було.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника щодо розміру визначеної ОСОБА_7 застави, як альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд зазначає наступне.

З огляду на те, що питання щодо обґрунтованості розміру застави визначеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року (справа № 522/3804/22; провадження № 1-кс/522/1999/22) було предметом перегляду в апеляційному порядку, з приводу чого Одеським апеляційним судом вже висловлювалась думка щодо обґрунтованості заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 717900 (сімсот сімнадцять тисяч дев`ятсот) в ухвалах від 28.03.2022 року (номер провадження: 11-сс/813/551/22), апеляційний суд не знаходить підстав для розгляду та надання оцінки протилежним доводам сторони захисту.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що захисником не було надано нових доказів на спростування обґрунтованості визначеного розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яка була визначена ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2022 року (справа № 522/3804/22; провадження № 1-кс/522/1999/22).

Ухвала слідчого судді відповідає приписам норм кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03 травня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000200, внесеного до ЄРДР 03.03.2022 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4