ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/4153/21 Номер провадження 11-кп/814/644/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченоїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000085за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, заміжня, маюча двох неповнолітніх дітей, судима:
29 січня 2021 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.1 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

визнана винуватою та засуджена:

- за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, засуджена на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року та остаточно засуджена на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави 2198,38 грн за проведення судових експертиз.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

06 березня 2021 року близько 17 години ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва-543» по вул. Полтавський Шлях, 152, в м. Харків, повторно, таємно, шляхом вільного доступу намагалася викрасти засоби гігієни, а також побутову хімію на загальну суму 637,44 грн, пройшла через касову зону магазину не сплативши при цьому грошові кошти, проте була зупинена персоналом магазину, в зв`язку з чим довести свій злочинний умисел до кінця не змогла, по незалежним від її волі причинам.
Крім того, 08 квітня 2021 року біля 21 години обвинувачена, перебуваючи в кафе «Вдали от жён» по вул. Євгена Котляра, 3А, в м. Харків, шляхом обману, повторно, під удаваним приводом здійснення телефонного дзвінка, заволоділа мобільним телефоном «Samsung M-51» вартістю 7267 грн, що належить потерпілому ОСОБА_8 .
В подальшому, 11 травня 2021 року близько 13 год. 43 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в торговому центрі «Підземне місто» по вул. Полтавський Шлях, 56/58, в м. Харків, проходячи поряд із контейнером №12, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрала з манекена куртку вартістю 890 грн, що належить потерпілій ОСОБА_9 .
Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить пом`якшити призначене покарання з огляду на визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Стверджує про бажання в подальшому стати на шлях виправлення.
Вказує про наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки має двох неповнолітніх дітей, до затримання офіційно працювала.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених у вироку обставин та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі не спростовуються.
Покарання обвинуваченій призначене у відповідності до вимог ст.65, ст.50, ч.1 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.
Доводи обвинуваченої про можливість пом`якшення остаточного покарання суперечать вимогам закону.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п.26 постанови №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України) і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, місцевий суд, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і ті, про які наголошено в апеляційній скарзі, враховуючи дані про особу винної, яка офіційно працювала, має сім`ю, двох неповнолітніх дітей, часткове відшкодування шкоди, обґрунтовано призначив за сукупністю вироків мінімальне мінімальне покарання, передбачене в даному випадку кримінальним законом.
Тому відсутні визначені законом підстави для пом`якшення призначеного судом покарання чи звільнення від його відбування з випробуванням з іспитовим строком.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути провадження і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4