Провадження № 1-кс/537/236/2022
Справа № 537/757/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2022 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , осіб щодо майна яких вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про арешт майна,

установив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUS S200 E; грошові кошти в сумі 42 000 грн; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флешнакопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці.
В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області за процесуального керівництва Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 25.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 14.06.2021 у ході виконання покладених на Службу безпеки України завдань у сфері забезпечення державної безпеки, отримано інформацію щодо привласнення майна (паливно-мастильних матеріалів) посадовими особами ВП «Локомотивне депо Кременчук» Полтавської дирекції РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» (м. Кременчук, вул. Вокзальна, 2) шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах. За отриманою інформацією, службові особи ВП «Локомотивне депо Кременчук» (далі Депо) організували протиправну схему привласнення дизельного палива у великих розмірах, з подальшою реалізацією приватним особам. З метою приховання недостачі майна до протиправної діяльності залучено співробітників Депо, які підлаштовують прилади обліку (системи контролю витрат палива «Теплотехнік», «БІСЕР» та інші), завищують норми використання дизельного палива та вираховують кількість палива, яке можна надмірно нарахувати на конкретні тепловози модифікації ЧМЕ-3. Безпосередньо викраденням та збутом тепловозного дизельного палива займаються члени локомотивних бригад, які в подальшому передають кошти за реалізоване майно службовим особам Депо. Враховуючи викладене, посадовими особами ВП «Локомотивне депо Кременчук» Полтавської дирекції РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця» щомісячно наносяться збитки державній компанії у великих розмірах. 20.04.2022 на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено: системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUS S200 E; грошові кошти в сумі 42 000 грн; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флешнакопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці. Вказані речі постановою слідчого від 20.04.2022 визнані речовим доказом передані до камери зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. Перелічені речі використовувались як засоби вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами, що містять в собі сліди про вчинене кримінальне правопорушення, а тому для запобігання можливості їх приховування, відчуження та своєчасності виконання необхідних слідчих дій з даним речами виникла необхідність у накладені на них арешту, в зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив накласти арешт на вказане у клопотанні майно.
Власник майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не накладати арешт на вилучені грошові кошти, оскільки дані кошти належать його дружині та є заощадженнями сім`ї. Просив також, у разі можливості не накладати арешт на комп`ютер та ноутбук, оскільки його діти проходять дистанційне навчання і дана комп`ютерна техніка їм потрібна. Проти накладення арешту на інше майно не заперечував.
Власник майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_4 та є фізичною особою-підприємцем, надає туристичні послуги. Грошові кошти, що були вилучені під час обшуку квартири належать їй, просила не накладати на них арешт, оскільки вона на даний час не працює та дані грошові кошти є заощадженнями їх сім`ї за рахунок яких вони з дітьми на даний час проживають.
Слідчий суддя, вислухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали поданого клопотання в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000031 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 25.06.2021 внесено відомості за заявою УСБУ в Полтавській області такого змісту «до Кременчуцької окружної прокуратури надійшло повідомлення УСБУ в Полтавській області про вчинення кримінального правопорушення у сфері проти власності, а саме привласнення, розтрата та заволодіння чужим майном, яке було їй ввірене та перебувало у її віданні шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем працівниками АТ «Українська залізниця».
На час розгляду клопотання повідомлення про підозру за описаним вище фактом жодній фізичній особі не вручено.
Ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25.03.2022 в рамках кримінального провадження №0000031 від 25.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка належить останньому на праві власності, з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: речей та документів (комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, мобільних телефонів, зошитів, блокнотів, чорнових записів, інших матеріальних носіїв інформації), на яких може міститися інформація, важлива для досудового розслідування даного кримінального провадження; грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.
Згідно протоколу обшуку від 20.04.2022, складеного старшим слідчим СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUS S200 E; грошові кошти в сумі 42 000 грн; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флешнакопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці.
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 20.04.2022, складеної слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 вищезазначене майно визнано в якості речового доказу в кримінальному провадженні №0000031.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищезазначені норми закону, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, а саме: системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUS S200 E; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флешнакопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці, можуть бути доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині накладення арешту на дане майно є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна на цьому етапі кримінального провадження, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів.
При цьому, беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 42 000 грн, що були вилучені в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з огляду на таке.
В клопотанні прокурор вказує на необхідність накладення арешту на грошові кошти в сумі 42 000 грн, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, при цьому будь-яких доказів в підтвердження того, що данні грошові кошти можуть бути доказом у вищевказаному кримінальному провадженні, прокурором в судовому засіданні не надано. Тобто будь-яких доказів в підтвердження того, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України не надано.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображена в структурі ст. 1 Першого протоколу - зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним до визначених цілей.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши клопотання та матеріали подані в його обґрунтування, а також беручи до уваги те, що прокурором не надано будь-яких доказів в підтвердження того, що вилучені грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вони набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя, на підставі ст. 173 КПК України, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 42 000 грн, оскільки прокурор, не довів необхідність такого арешту.
Враховуючи вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на системний блок персонального комп`ютера «Cooler Master» s/n/r 0370kkp093; ноутбук ASUS S200 E; мобільний телефон Samsung Galaxy a50; матеріальні носії інформації: флешнакопичувачі 9 одиниць, жорсткі диски 2 одиниці, що були вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власникам майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.
Повний текст ухвали складено та оголошено 28.04.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1