Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1633/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого- ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 24.01.2022 року до ЄРДР за №0000040 за обвинуваченням-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, без освіти, не працюючого, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, без освіти, не працюючого, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, без освіти, не працюючого, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 22 січня 2022 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись по вул. Ломоносова в смт. Королево, Берегівського району, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері, проникли в середину будинку, власником якого являється ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний

характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, викрали із спальної кімнати телевізор марки «LG», вартість якого згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 300 гривень, TV тюнер марки «EUROSKY», вартість якого згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 116,70 гривень та мікрохвильову піч «CLATRONIC», вартість якої згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 500 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 916,70 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, 22 січня 2022 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з

ОСОБА_4 та неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері, проникли в середину будинку, власником якого являється ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, викрали із спальної кімнати телевізор марки «LG», вартість якого згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 300 гривень, TV тюнер марки «EUROSKY», вартість якого згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 116,70 гривень та мікрохвильову піч «CLATRONIC», вартість якої згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 500 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 916,70 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Крім того, , 22 січня 2022 року о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Ломоносова в смт. Королево, Берегівського району, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері, проникли в середину будинку, власником якого являється ОСОБА_9 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, повторно, таємно, викрали із спальної кімнати телевізор марки «LG», вартість якого згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 300 гривень, TV тюнер марки «EUROSKY», вартість якого згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 116,70 гривень та мікрохвильову піч «CLATRONIC», вартість якої згідно висновку експерта від 01.02.2022, становить 500 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 916,70 гривень.

Таким чином ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

У пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнали повністю. Обвинувачені підтвердили факти викладені в обвинувальному акті. Просили суворо їх не карати, врахувати, що вони щиро розкаялися у скоєному.

Суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважаєдоведеним,що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 22.01.2022 року умисно, таємно, із корисливих спонукань, скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб та з проникненням до приміщення, ці дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України є тяжким.

Враховуються дані про особу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зокрема те, що вони на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебувають, раніше не судимі (а.с.45,51), за місцем проживання характеризуються посередньо (а.с.43,49), а ОСОБА_6 є неповнолітнім, за місцем проживання характеризуються посередньо (а.с.54).

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його. З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом"якшують покарання, згідно зі ст.66 КК України , суд вважає те, що обвинувачені розкаялися у вчиненому, яке було висловлене у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні суду в установленні дійсних обставин вчиненого кримінального правопопрушення. Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, не встановлені.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, зокрема їх щире каяття, відсутність майнових претензій потерпілого, позицію обвинувачених, які усвідомлюють та жалкують про вчинене, зробили для себе належні висновки, суд вважає вірним звільнити обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрати примусові заходи виховного характеру.

При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, згідно яких - в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Згідно до вимог ч. 2 цієї ж статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього ОСОБА_6 . Як свідчить практика, цей примусовий захід виховного характеру має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері.

При цьому, суд враховує, що вид примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері, сприятиме виправленню неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на нього, який, як визнано судом, на даний час не потребує застосування покарання за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16 січня 2017 року № 223 - 66/0/4-17 "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" пунктом 16 визначено, що суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Визнати неповнолітнього ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього ОСОБА_6 від покарання, без визначення його виду і розміру.

На підставі ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до неповновлітнього ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_6 під нагляд матері ОСОБА_8 строком на один рік.

Речові докази по справі (а.с.35): телевізор марки « LG », модель 21FJAB, серійний номер 712UL00465, чорного з сірим металіком кольорів; мікрохвильова піч «CLATRONIC», модель MWG 737, білого кольору; TV тюнер марки «EUROSKY» модель ES-11 Т2-повернути власнику ОСОБА_10 .

Речові докази по справі (а.с.35): два відеозаписи під назвами «Заходять», «Виходять»-залишити при матеріалах кримінального провадження на диску.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області впродовж 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надати учасникам провадження: присутнім - вручити в суді, відсутнім - надіслати поштою.

ГоловуючийОСОБА_1