Справа № 308/1696/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження № 0000023 від 27.01.2022 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді гранатометника 1 гірсько-штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:

28.08.2020 року солдат запасу ОСОБА_4 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому наказом №172-рс від 27.08.2020 року командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 , зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 , з 28.08.2020 поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду гранатометника 1 гірсько- штурмового відділення 3 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .
Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 встановлено, що з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.
Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Під час проходження військової служби у відповідності до ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час несення військової служби, зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків.
Натомість солдат ОСОБА_4 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби.
Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 під час дії особливого періоду, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 10.09.2020 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі по 07.12.2020 проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

13 вересня 2022 до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 13 вересня 2022 року між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .
Відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом за участі сторін угоди в порядку ст. 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді про визнання винуватості від 13.09.2022 міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням терміном іспитового строку на 1 (один) рік, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю. Розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 13.09.2022.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 13.09.2022, укладеної між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Згідно з угодою ОСОБА_4 визнав свою винуватість у інкримінованих йому діяннях. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням терміном іспитового строку на 1 (один) рік, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст ОСОБА_4 роз`яснено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України кваліфіковано вірно як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), суд приходить до переконання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Майнова шкода не завдана, цивільний позов не заявлений.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 314, 368-370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 473, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 вересня 2022 року, укладену між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 27.01.2022.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням терміном іспитового строку на 1 (один) рік, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
періодично з`являтися для реєстрації до відповідного уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1