Єдиний унікальний номер справи 366/1599/22
Провадження № 1-кп/366/164/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 21 червня 2022 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , беззастережно та у повному обсязі визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України в обсязі згідно повідомленої йому підозри від 23.09.2022 за наступних фактичних обставин:
У військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону проходить військову службу солдат ОСОБА_4 .
Наказом командира військової частини № 69 від 26.03.2022 року солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу осіб солдатського та рядового складу під час проведення загальної мобілізації в особливий період та призначений на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону відповідно до указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року № 69/2022 справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Положення ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові); сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ затверджено Законом України (№ 2263-IX від 22.05.2022), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Окрім того, під час проходження військової служби ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами ст. ст. 11, 16, 28, 30, 37 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, які зобов`язували останнього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, зобов`язаний неухильно та беззастережно виконати відданий йому прямим начальником наказ у зазначений термін.
Бойовим розпорядженням управління сил та засобів міста Київ від 11.06.2022 року № 1/1420Т/СД ОКП «Київ» військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдата ОСОБА_4 , для виконання бойових завдань відкомандировано до села Малинівка Покровського району Донецької області.
Однак, солдат ОСОБА_4 відкрито відмовився виконувати вказаний наказ, при наступних обставинах:
Так, 12.06.2022 близько 06 год. 00 хв., перебуваючи в пункті дислокації військової частини НОМЕР_1 на території АДРЕСА_2 (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, у порушення вищенаведених норм законодавства, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 відкрито відмовився виконувати наказ про вибуття в складі підрозділу для виконання бойового розпорядження управління сил та засобів міста Київ від 11.06.2022 року № 1/1420Т/СД ОКП «Київ», який йому доведено 12.06.2022 безпосередньо шляхом оголошення заступником командира 2 механізованого батальйону капітаном ОСОБА_6 , про що солдат ОСОБА_4 власноруч склав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 .
Дії солдата ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.
25 жовтня 2022 року між прокурором Дарницької Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті402 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України із застосуванням статті 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення. На підставі ст. 69 КК України враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_4 , замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді арешту на гауптвахті строком на 4 (чотири) місяці.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором прокурором Дарницької Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 від 25 жовтня 2022 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України із застосуванням статті 69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за це кримінальне правопорушення. На підставі ст. 69 КК України враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_4 , замість позбавлення волі призначити останньому покарання у виді арешту на гауптвахті строком на 4 (чотири) місяці.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, підстав для його обрання не має.
Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 жовтня 2022 року укладену між прокурором Дарницької Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням статті 69 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 4 (чотири) місяці.
Початок строку відбуття покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту його затримання з метою поміщення на гауптвахту для відбування покарання..
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя: ОСОБА_1