ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1764/22 Справа № 199/707/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000064 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, маючого на своєму утриманні малолітню дитину, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.01.2017 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 408, ст. ст. 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2018 року іспитовий строк відмінений;
- 16.05.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 08.06.2021 року з Бердянської виправної колонії №77 (невідбутий термін 5 місяців 1 день), покарання відбув повністю,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, розлученого, маючого на своєму утриманні малолітню дитину, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_9 та ОСОБА_7 визнано винуватими у вчиненні наступного.
Близько 17 години 25 хвилин 26.01.2022 року, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 йшли територією Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №8» Дніпровської міської ради, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Прапорна, 23, де в цей час, побачили, що на землі лежить металева драбина, яку ОСОБА_9 визначив предметом свого злочинного посягання, в наслідок чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Далі, ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_7 здійснити крадіжку вищевказаної металевої драбини, на що ОСОБА_7 погодився, тим самим вступив у попередню змову з ОСОБА_9 .
Близько 17 години 30 хвилин цього ж дня, з корисливого мотиву ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , перебуваючи на вищевказаній території, таємно викрали чуже майно, що належить вказаному Комунальному закладу, а саме металеву драбину, вартістю 501 грн., та в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказаний вирок в частині розподілу процесуальних витрат, змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 438 від 29.01.2022 року у розмірі 150 грн., стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по 75 грн., з кожного.
В іншій частині вирок прокурор просить залишити без змін.
Зазначає, що згідно п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат. При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Посилається, що відповідно до положень глави 8 КПК України, встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнуті ці витрати з кожного, враховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.
Проте, на думку прокурора, в порушення вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції ухвалюючи щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувальний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати пов`язані із залученням експерта на користь держави слід стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.
При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Крім того, згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Таким чином, відповідно до положень глави 8 КПК України, встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнені ці витрати з кожного, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.
В порушення зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції ухвалюючи щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 оскаржуваний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, вказавши у резолютивній частині вироку, що солідарно стягнути з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_7 документально підтверджені витрати на залучення експерта та проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 150,00 гривень.
Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення в частині стягнення процесуальних витрат, суд першої інстанції належним чином не врахував, що солідарне стягнення витрат на проведення експертизи процесуальним законом не передбачене, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону та те, що зміст резолютивної частини обвинувального вироку, повинен бути викладений чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню. Оскаржуваний вирок в частині стягнення процесуальних витрат слід змінити, та зазначити в його резолютивній частині, що процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 438 від 29.01.2022 року у розмірі 150 грн., стягнути на користь держави з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , - по 75 грн., з кожного.
В іншій частині вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 , - задовольнити.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в частині стягнення процесуальних витрат, змінити.
Зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи № 438 від 29.01.2022 року у розмірі 150 грн., стягнути на користь держави з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , - по 75 грн., з кожного.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4