Справа № 937/6598/20
У Х В А Л А

іменем України

19.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_4 від 22.09.2021 року про закриття провадження № 0002702 внесеного до ЄРДР 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.254, ст.356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_4 від 22.09.2021 року про закриття провадження № 0002702 внесеного до ЄРДР 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239, ст.254, ст.356 КК України.
Скаржник вважає, що дізнавачем передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, оскільки досудове розслідування у ньому проведено не повно та не всебічно, як того вимагає чинне законодавство.
Просить скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 від 22.09.2021 року про закриття кримінального провадження №0002702 внесеного до ЄРДР 22.09.2019 року.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Прокурор ОСОБА_5 надав суду заяву у якій зазначив , що проти даної скарги заперечує, та просить про слухання справи за його відсутності. Скаржник , у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.
На підставі ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя визнав можливим розгляд за відсутності учасників провадження, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 року № 19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У судовому засіданні встановлено, що Мелітопольським районним управлінням поліції ГУНП в Запорізькій області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0002702 внесеного до ЄРДР 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239, ст.254,ст.356 КК України. Відомості до ЄРДР внесені за Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12.09.2019 року.
В ході досудового розслідування дізнавачем було встановлено, що особа ,яку вдалося встановити, і яка здійснювала несанкціонований вивіз будівельного сміття на земельні ділянки притягнута до адміністративної відповідальності та понесла покарання, інші особи, які також протягом тривалого часу здійснювали вивіз будівельного сміття на земельні ділянки з визначеними кадастровими номерами не встановлені, скарг від власників вказаних земельних ділянок не надходило, а отже кримінальне провадження належить закриттю через відсутність складу кримінального правопорушення.
Однак, слідчий суддя не може погодитися з таким процесуальним рішенням дізнавача, та приходить до висновку, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Відповідальність, передбачена 3 статті 382 КК України, настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.
Однак, дізнавачем у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові дізнавача не наведено.
Отже, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст.ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання дізнавачем вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження та його направлення для продовження досудового розслідування, під час якого необхідно ретельно виконати вимоги ухвали слідчого судді, які зазначені у мотивувальній частині, виконати інші необхідні слідчі дії, передбачені КПК України.
Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ОСОБА_4 від 22.09.2021 року про закриття провадження № 0002702 внесеного до ЄРДР 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.254, ст.356 КК України - задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача ОСОБА_4 від 22.09.2021 року про закриття провадження № 0002702 внесеного до ЄРДР 22.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.254, ст.356 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

19.04.2022