Справа № 727/8400/21
Провадження № 1-кп/727/35/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченої: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000783 від 21.05.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , приватний підприємець зі слів, із середньою спеціальною освітою, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_8 у травні 2021 року вчинила умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, ОСОБА_8 20.05.2021 року в період часу з 20 год. 01 хв. по 20 год. 15 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Світлана», що розташований по вул.Південно-Кільцевій,6 м.Чернівці, де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, діючи умисно, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, перебуваючи у громадському місці у присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, демонструючи при цьому непристойні жести, виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені правила поведінки та норми моралі, безпричинно вчинила конфлікт з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в ході якого нанесла останнім удари в різні частини тіла.

У результаті вказаних протиправних дій обвинувачена потерпілому ОСОБА_5 спричинила тілесні ушкодження у вигляді синців: в ділянці нижньої повіки правого ока, в скронево-потиличній ділянці справа, в тім`яно потиличній ділянці зліва; саден: по передній поверхні грудної клітини в проекції руків`я грудини, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-го пальця в кількості двох; по тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця правої кисті.

Згідно висновку експерта КМУ ОБСМЕ №451 екс від 21.06.2021 року дані тілесні ушкодження відносять до легких тілесних ушкоджень.

У результаті вказаних протиправних дій обвинувачена потерпілій ОСОБА_4 спричинила тілесні ушкодження у вигляді синця в потиличній ділянці по середині; саден: по передній поверхні грудної клітки по середині в проекції грудини, грудинно-ключичного з`єднання зліва в кількості двох, в проекції мочки вуха.

Згідно висновку експерта КМУ ОБСМЕ №450 екс від 25.05.2021 року дані тілесні ушкодження відносять до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала. Суду пояснила, що 20.05.2021 року дійсно перебувала в магазині «Світлана» та мала намір купити продукти та пиво. Однак, у магазині її відмовились обслуговувати та ображали. Вона нецензурною лайкою не висловлювалась та тілесні ушкодження потерпілим не наносила, а лише захищалась. Зазначила, що у конфліктних відносинах із потерпілими не перебувала та раніше знайома не була. Окрім того, вказувала на те, що відносно неї застосовували насильство троє осіб.

Заявлені цивільні позови потерпілих не визнає.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що 20.05.2021 року в кінці дня їй зателефонував адміністратор магазину, що по вул. Південно-Кільцевій м.Чернівці та повідомив про інцидент. Вони разом із сином ОСОБА_5 поїхали до цього магазину. Там на касі була обвинувачена, яка всіх ображала, нецензурно лаялася. Вони разом із сином намагалися її заспокоїти, просили відійти з каси та не заважати іншим покупцям, однак ОСОБА_8 на них напала, наносила удари руками та ногами, порвала їй вишиту сорочку, зірвала сережку з вуха. Робота магазину була зірвана приблизно на одну годину. Обвинувачена казала, що вона спортсменка, займалась боксом та погрожувала їм. До 20.05.2021 року потерпіла із ОСОБА_8 знайома не була, однак працівники магазину повідомили, що з нею періодично виникали проблеми в магазині. Заявлений цивільний позов потерпіла підтримала, просила задоволити. Вважає, що обвинувачену слід покарати суворо.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 20.05.2021 року, на день вишиванки, вони були на роботі та збирались їхати додому. Мати ОСОБА_4 попросила поїхати до магазину, що по АДРЕСА_2 , оскільки там виник конфлікт. У них у власності мережа магазинів, це був один із них. Зайшовши до магазину, вони побачили ОСОБА_8 , яка на касі сварилась та усіх ображала. Вони підійшли до неї, привітались та зробили їй зауваження, просили вийти з магазину, щоб не заважати іншим відвідувачам. Після цього, потерпілий взяв її за руку та хотів відвести в сторону, проте обвинувачена почала наносити йому удари, а мати кинула на коліна. У нього був струс мозку, у зв`язку з чим він перебував на лікуванні. Під час конфлікту Сніжана порвала йому вишиту сорочку. Магазин не працював біля однієї години.

Заявлений цивільний позов потерпілий підтримав, просив задоволити. Вважає, що обвинувачену слід покарати суворо.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що працює охоронником у магазині «Світлана». На день вишиванки у 2021 році він перебував на роботі в залі магазину, почув крики на касі та підійшов туди. Там побачив як обвинувачена свариться з касиром. На його зауваження остання почала ображати його нецензурною лайкою, казала, що нікому не дасть працювати, усіх повбиває. Вони зателефонували до власниці ОСОБА_4 та повідомили про конфлікт. Потерпіла приїхала, намагалась її заспокоїти, але ОСОБА_8 почала її ображати, казала, що вона майстер спорту. Після цього остання почала махати руками, при цьому наносячи удари потерпілій, схопила її за волосся, кинула на землю, порвала їй вишиванку та зірвала сережку з вуха. Під час цих подій у магазині було багато відвідувачів. ОСОБА_8 раніше часто приходила до них у магазин разом зі своїм чоловіком та часто вчиняла конфлікти.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що працює касиром в магазині «Світлана». На день вишиванки вона перебувала на роботі. В цей день у магазині відбулась бійка. У момент конфлікту вона відійшла на склад, а на касі був ОСОБА_11 . Коли повернулась, то побачила як ОСОБА_12 висловлюється нецензурною лайкою на адресу касира у присутності інших відвідувачів. Вони викликали власників магазину. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 приїхали та просили обвинувачену відійти з каси, однак остання продовжувала кричати та наносила їм удари, порвала їм вишиванки. Робота закладу була порушена більше як на 1 годину.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що того дня під час конфлікту він був на роботі у магазині на касі. Спочатку до каси підійшов чоловік обвинуваченої. Взяв пів упаковки пакетиків, на що він зробив йому зауваження. Після цього обвинувачена почала їм погрожувати, казала, що займалася боксом. Коли приїхали потерпілі, вони намагались поговорити з ОСОБА_8 , однак остання їх ображала нецензурною лайкою, наносила удари. У зв`язку з тим, що робота закладу була порушена, вони змушені були викликати поліцію.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що знайомий з обвинуваченою, вони друзі. 20.05.2021 року вони перебували у магазині, по АДРЕСА_3 , касир відмовився обслуговувати чоловіка ОСОБА_12 , після чого вони вийшли з приміщення. ОСОБА_8 вирішила повернутись до магазину. Через деякий час він із чоловіком обвинуваченої знову зайшли до магазину та побачили як Сніжану схопив охоронник та повалив на землю. ОСОБА_5 її бив, а ОСОБА_4 ображала нецензурною лайкою. Обвинувачена лише захищалась, удари не наносила.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що ОСОБА_8 його цивільна дружина. Того дня він разом із своїм другом зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Касир відмовився його обслуговувати, у зв`язку з чим він зателефонував на «102». Вони вийшли з магазину, де його чекала ОСОБА_12 . Обвинувачена повернулась до магазину ще дещо купити. Через деякий час вони почули її крики та повернулись до магазину. Там побачили як Сніжана каже, щоб її не чіпали. Після цього дружину повалили на землю і почали бити. Вона лише захищалась. Першим наніс удар ОСОБА_5 . Конфлікт розпочався у зв`язку з тим, що їх відмовились обслуговувати у магазині.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що 20.05.2021 року перебував у магазині «Світлана» як відвідувач. Знайомий з обвинуваченою. На момент конфлікту він перебував у залі на відстані 10 метірв, вибирав овочі та почув як ОСОБА_4 висловлювалась нецензурною лайкою на адресу стосовно ОСОБА_12 . Обвинувачена удари потерпілим не наносила. Під час досудового розслідування працівникам поліції покази не давав. Прийшов до суду на проханя чоловіка обвинуваченої.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченої, її вина у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, крім показів потерпілих та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Витягом із кримінального провадження 0000783 від 21.05.2021 року, з якого вбачаєься, що ОСОБА_4 повідомила про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України (а.п.1-4);

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.05.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила про те, що 20.05.2021 року біля 19 год. 30 хв. невстановлена особа жіночої статі, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », грубо порушуючи громадський порядок, виражаючись нецензурною лайкою, зірвала роботу магазину та нанесла ряд ударів руками їй та ОСОБА_5 , чим спричинила тілесні ушкодження (а.п.17);

-Висновоком експерта №450екс від 25.05.2021 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 було виявлено наступні тілесні ушкодження: синець в потиличній ділянці посередині; садна: по передній поверхні грудної клітки по середині в проекції грудини, грудинно-ключичного з`єднання зліва в кількості двох, в проекції мочки вуха. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, при цьому було нанесено не менше 4-х травмуючих дій, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 20.05.2021 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірне виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок одноразового падіння з положення стоячи з послідуючим співударянням об тверду тупу поверхню (а.п.22);

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 21.05.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив про те, що 20.05.2021 року біля 19 год. 30 хв. невстановлена особа жіночої статі, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », грубо порушуючи громадський порядок, виражаючись нецензурною лайкою, зірвала роботу магазину та нанесла йому ряд ударів кулаками рук в область голови та обличчя, чим спричинила тілесні ушкодження (а.п.23);

-Висновоком експерта №451екс від 21.06.2021 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 було виявлено наступні тілесні ушкодження: у вигляді синців: в ділянці нижньої повіки правого ока, в скронево-потиличній ділянці справа, в тім`яно потиличній ділянці зліва; саден: по передній поверхні грудної клітини в проекції руків`я грудини, по тильній поверхні лівої кисті в проекції 1-го пальця в кількості двох; по тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця правої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як семикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 20.05.2021 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Малоймовірне виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок одноразового падіння з положення стоячи з послідуючим співударянням об тверду тупу поверхню по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 20.05.2021 року і відноситься до легких тілесних ушкоджень. (а.п.30);

-Висновком «Чернівецького обласного наркологічного диспансеру» №955 від 20.05.2021 року, згідно якого ОСОБА_15 перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.п.51);

-Довідкою директора магазину ФОП ОСОБА_4 від 21.05.2021 року про те, що 20.05.2021 року в період часу з 19 год. 00 хв по 21 год. 00 хв. була зірвана робота магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 (а.п.54);

-Заявою директора магазину ФОП ОСОБА_4 , згідно якої остання добровільно надає відеозаписи із камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул.Південно-Кільцевій м.Чернівці за 20.05.2021 року та дисками до неї (а.п.56-57);

-Протоколом огляду відеозапису від 10.06.2021 року, відповідно до якого було переглянуто ДВД диск із записами подій, що мали місце 20.05.2021 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 20 год. 16 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул.Південно-Кільцевій, м.Чернівці. На відеозаписах видно як біля 20 год. 00 хв. ОСОБА_8 підходить до каси магазину, ставить перед касиром ОСОБА_13 пляшку алкогольного напою. Після цього до каси підійшла ОСОБА_4 . У цей момент касир просканував штрих код пива та здійснив його реалізацію, обслуговування обвинуваченої, однак остання не розплачується за товар, а розпочинає конфлікт, махаючи руками. О 20 год. 03 хв. до каси підійшов ОСОБА_5 та розмовляє з ОСОБА_8 та ОСОБА_15

-Після цього ОСОБА_5 охоплює обвинувачену за талію, щоб відсторонити її від інших відвідувачів та пройти з каси, проте остання кулаком лівої руки наносить першого удару в область обличчя ОСОБА_5 та рве його сорочку. О 20 год. 04 хв. ОСОБА_8 кулаком своєї правої руки наносить другого удару в область обличчя потерпілого, а через декілька секунд кулаком лівої руки наность потерпілому удар. На відеозаписі видно, як до зали не можуть зайти покупці, які стоять біля вхідних дверей.

-О 20 год. 04 хв. ОСОБА_8 кулаком своєї руки наносить першого удару в обличчя ОСОБА_4 , при цьому вчиняючи штовханину, чіпляє потерпілу за вухо і волосся та тягне до середини зали. Під час штовханини учасники конфлікту падають на землю.

-О 20 год. 05 хв. ОСОБА_8 , піднявшись на ноги, одразу кидається до потерпілого ОСОБА_5 та наносить йому удари в різні частини тіла. Після цього, обвинувачена, схопивши за сорочку ОСОБА_4 , кидає її на землю та намагається наносити удари.

-Після цього, о 20 год. 07 хв. ОСОБА_8 кулаком правої руки наносить четвертого удару в область обличчя ОСОБА_5 та продовжує конфлікт, відмовляючись покинути приміщення.

-О 20 год. 08 хв. ОСОБА_8 демонструє своєю правою рукою в сторону потерпілих нецензурні жести.

-О 20 год. 14 хв. ОСОБА_8 повертається до приміщення магазину та біля вхідних дверей кулаком правої руки наносить удар в обличчя ОСОБА_4 (а.п.58-77);

-Висновком «Чернівецького обласного наркологічного диспансеру» №954 від 20.05.2021 року, згідно якого ОСОБА_8 перебуває у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю (а.п.89);

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 1 ст.296 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вона вчинила хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченої щодо невизнання винуватості, оскільки її винуватість у правопорушення доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинуваченої і її захисника, суд вважає способом, обраним нею для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
Аналізуючи досліджені судом докази, що надані сторонами обвинувачення та захисту, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченої та захисника про те, що її слід виправдати у пред`явленому обвинуваченні.

Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Для юридичної оцінки діяння за ст. 296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Не може бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім як у випадках, передбачених зазначеним Кодексом.
На виконання вказаних вимог Закону судом було досліджено відеозапис із камер спостереження магазину «Світлана» та встановлено послідовність подій, які мали місце того дня.
Внаслідок спровокованого обвинуваченою конфлікту було припинено нормальну роботу магазину більше ніж на 1 годину.
Покази обвинуваченої та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо не завдання ОСОБА_8 ударів потерпілим суд відхиляє, оскільки вони спростовуються переглянутим відеозаписом із місця події.

Суд наголошує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку щодо обставин кримінального правопорушення.

Однак покази вказаних свідків не відповідають вказаним критеріям. При цьому, суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_14 у момент події перебував у стані алкогольного сп`яніння, а свідок ОСОБА_15 є цивільним чоловіком обвинуваченої, а отже є юридично зацікавленим у вирішенні справи.

Щодо свідка ОСОБА_16 суд враховує, що останнього під час досудового розслідування допитано не було, сторона захисту не повідомляла стороні обвинувачення про наявність цього свідка.

Окрім того, на переглянутих судом відеозаписах з місця події, тобто з магазину «Світлана» не встановлено факту перебування ОСОБА_16 у магазині під час конфлікту.

Натомість показання потерпілих узгоджуються із показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , які детально відтворили механізм та обставини, за яких обвинувачена, вчиняючи хуліганські дії з мотивів явної неповаги до суспільства, завдавала потерпілим тілесних ушкоджень у присутності інших відвідувачів магазину.
Ставити ці показання під сумнів, підстав немає. Окрім того, судом не встановлено, а стороною захисту не представлено доказів, які б підтверджували отримання потерпілими тілесних ушкоджень при інших обставинах чи за участі інших осіб.
При цьому, агресивна поведінка ОСОБА_8 , яка на момент вчинення кримінального правопорушення перебувала у стані алкогольного сп`яніння, на прохання потерпілих відмовлялась пройти з каси магазину, цілеспрямований характер її дій та локалізація завданих нею тілесних ушкоджень потерпілим безсумнівно свідчать умисність її дій.

Протиправні дії обвинуваченої тривалий час не припинялись та носили особливо зухвалий характер і супроводжувались особливою зухвалістю, про що свідчить її поведінка під час нанесення ряду тілесних ушкоджень потерпілим.

Крім того, такі дії обвинуваченої відбувалися вдень, в приміщенні магазину «Світлана» під час робочого часу, у присутності покупців та працівників магазину, тобто в громадському місці.

ОСОБА_8 бачила та розуміла, що позаду неї в черзі до каси магазину стоять інші покупці, які не можуть розрахуватися за товар, та, незважаючи на це, відмовлялась пройти з каси, щоб не створювати перешкоди.

Суд зауважує, що обвинувачена не була знайома з потерпілими, будь-яких неприязних відносин до цієї події між ними не було, про що зазначали як обвинувачена так і потерпілі.

Таким чином, усе вище перелічене свідчить, що для обвинуваченої було очевидним грубе порушення нею громадського порядку та вона мала на меті саме продемонструвати свою неповагу до суспільства, що також проявилося у демонструванні нею непристойних жестів у присутності покупців та працівників магазину.

Суд вважає, що у даному випадку вина обвинуваченої доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований кримінальний проступок був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у зазначеній статті, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
При призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, те, що згідно до ст.12 КК України, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України є кримінальним проступком.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше не судима, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченої судом не встановлено.

ОСОБА_17 , яка обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого проступку, відсутність обставини, що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує покарання, та особу винної, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Таку міру суд вважає необхідною та достатньою не тільки для покарання ОСОБА_8 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.
Щодо заявлених цивільних позовів потерпілих у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Під шкодою у кримінальному провадженні розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона, зокрема, у результаті викрадення, знищення або пошкодження майна.
Відповідно до положень ч. 1 ст.129 КПК України суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При цьому майнова шкода - це наслідки кримінального правопорушення, що мають вартісну форму та полягають у безпосередньому зменшенні матеріального блага особи (викрадення, пошкодження, знищення майна), у позбавленні її можливості одержати заплановані доходи, а також у понесенні особою будь-яких додаткових майнових витрат (на відновлення знищеного чи пошкодженого майна, тощо).
Якщо злочин передбачає заподіяння потерпілому шкоди (майнової, моральної чи фізичної), це є підставою виникнення, поряд з кримінальною, також і цивільно-правової відповідальності.
В свою чергу, статтею ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, окрім іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Шкода, яка підлягає стягненню в кримінальному провадженні має випливати з пред`явленого обвинувачення.
Однак, заслуговує на увагу також те, що за змістом п. 3 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989 року, вирішуючи при постановленні вироку питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам, підприємствам, установам, організаціям, державі.

Як було встановлено судом потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1300 гривень, моральної шкоди у розмірі 20000 гривень та витрат на правничу допомогу.

На обґрунтування матеріальної шкоди потерпілий вказував на те, що у зв`язку з завданими обвинуваченою йому тілесними ушкодженнями він був змушений проводити комп`ютерну томаграфію головного мозку, за що ним було сплачено 1300 гривень (а.п. 89 Том 2).

Потерпіла ОСОБА_4 звернулася до суду з позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 22100 гривень, моральної шкоди у розмірі 20000 гривень та витрат на правничу допомогу.

На обґрунтування матеріальної шкоди потерпіла вказувала на те, що обвинувачена порвала їй вишиту сорочку, вартість якої становить 20000 гривень, а також розірвала золотий ланцюжок та розірвала золоті сережки, які вона здавала у ремонт до ювелірної майстерні вартість ремонту 500 гривень (а.п. 157 Том 2). Також у зв`язку з отриманою травмою: забій лівого колінного суглоба, вона вимушена була пройти МРТ лівого колінного суглобу, вартість якого становить 1600 гривень (а.п. 97 Том 2).

Будь-яких доказів на підтвердження вартості вишитої сорочки, що була пошкоджена обвинуваченою, потерпілою ОСОБА_4 суду надано не було.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.
Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Розглядаючи позовну вимогу щодо відшкодування вартості вишитої сорочки у розмірі 20000 гривень, суд вважає, що заявлена вартість є недоведеною, оскільки будь-якими належними та допустимими доказами підтверджена не була.
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі по 20000 гривень кожній потерпілій особі слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як встановлено судом та підтверджується висновками судово-медичних експертиз потерпілим внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 було завдано легких тілесних ушкоджень.
Суд також враховує, що внаслідок спричинення тілесного ушкодження в житті потерпілих сталися негативні зміни у вигляді психологічного пригнічення, пов`язаного із неприємними спогадами про подію кримінального правопорушення та подальше лікування. При цьому, суд зауважує, що обвинувачена потерпілим шкоду не відшкодувала.
Отже, при визначенні розміру грошового відшкодування за завдані потерпілим моральні страждання суд, враховує характер вчиненого обвинуваченою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, бере до уваги глибину фізичних та душевних страждань потерпілих, порушення їх нормальних життєвих зв`язків, ступінь вини обвинуваченої, враховує вимоги розумності та справедливості.
З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілих про відшкодування спричиненої їм моральної шкоди у розмірі по 6000 гривень кожному.
Окрім того, потерпілими було заявлено про те, що ним було понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 15750 гривень кожним.

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

За змістом статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч.5 ст.128 Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 141 ЦПК України регламентовано, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Як було встановлено судом, позивачем ОСОБА_5 було заявлено до стягнення позовні вимоги на суму 21300 грн. 00 коп., однак судом позовні вимоги було задоволено частково на суму 7300 грн. 00 коп.
Таким чином, судом було задоволено позовні вимоги у відсотковому відношенні на 34%, та відповідно відхилено їх у розмірі 66%.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 Кодексу щодо покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, заявлені представником відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15750 гривень у відсотковому відношенні до 34% становлять 5350 гривень.

Позивачем ОСОБА_4 було заявлено до стягнення позовні вимоги на суму 42100 грн. 00 коп., однак судом позовні вимоги було задоволено частково на суму 8100 грн. 00 коп.
Таким чином, судом було задоволено позовні вимоги у відсотковому відношенні на 19%, та відповідно відхилено їх у розмірі 81%.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.141 Кодексу щодо покладення на сторони судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, заявлені представником відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 15750 гривень у відсотковому відношенні до 19% становлять 2992 грн. 50 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і за його вчинення призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнувши з засудженої ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 1300 гривень, а також 6000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, витрати на правничу допомогу у розмірі 5355 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнувши з засудженої ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди кошти у розмірі 2100 гривень, а також 6000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, витрати на правничу допомогу у розмірі 2992 грн. 50 коп.

У задовленні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ DVD-R диск із відеозаписом, добровільно виданий потерпілою, який зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1