Справа № 202/1617/22
Провадження № 1-кс/202/1344/2022
У Х В А Л А
Іменем України

27 квітня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що 19.01.2022 року ним подано клопотання слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, котрому він просив надати йому завірені копії документів щодо вилучення та законності утримання належного йому майна, також просив повернути йому, вилучений на відповідальне зберігання, автобус.

Відповідно до листа слідчого йому стало відомо, що на автобус «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14.01.2022 року накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу. Вказаний автобус, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.03.2020 року, належить йому на праві приватної власності.
Заявник зазначає, що автобус «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , жодних механічних ушкоджень в наслідок ДТП не зазнав, на ньому відсутні будь-які інші сліди, які можуть свідчити про факт контакту з об`єктами навколишнього середовища, утому числі з іншими транспортними засобами, пішоходами чи іншими предметами, що в свою чергу виключає наявність на поверхні корпусу автобусу слідів вчинення кримінального правопорушення та той факт, що вилучений автобус є речовим доказом в рамках кримінального провадження №0000898.
В момент вчинення можливого кримінального правопорушення за кермом вказаного транспортного засобу перебував не він, заявник, а третя особа ОСОБА_4 , у зв`язку з чим належне йому майно у подальшому не може бути піддано конфіскації чи в подальшому реалізоване з метою відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення.
З моменту вилучення майна і до моменту подання ним клопотання минуло два місяці, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування об`єктивно було достатньо часу, щоб у повній мірі провести усі необхідні слідчі дії та судові експертизи з автобусом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , також слідчі експерименти, повторний огляд транспортного засобу для того, щоб у повній мірі, об`єктивно та всебічно провести досудове розслідування, з огляду на те, що ні він, як власник майна, ні інші особи жодним чином не перешкоджали цьому.
Ні прокурором, ні слідчим на момент розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна не подано жодних належних доказів того, що він чи ОСОБА_4 , чи інші особи будуть перешкоджати органу досудового розслідування виконувати покладені на них обов`язки чи мали намір вчинити будь-які протиправні дії з автобусом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою його приховування, псування, пошкодження, зникнення, втрати чи знищення.
З огляду на зазначене, заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2022 року на автобус «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій просив розглянути клопотання без його участі, на задоволенні клопотання наполягав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, на адресу суду також надав заяву, в котрій просив розглянути клопотання без його участі та зазначив, що всі необхідні судові експертизи у кримінальному провадженні №0000898 від 07.12.2021 року проведено.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження №0000898 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2022 року накладено арешт на автобус «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.03.2020 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та використання вказаного транспортного засобу.
Встановлено, що на досудовому розслідуванні проведено всі необхідні експертизи.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
За статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, котрий застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, котрі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Враховуючи, що відповідно до заяви слідчого ОСОБА_5 вбачається, що речовий доказ вже оглянуто експертом, проведено необхідні експертизи, предметом дослідження яких є вказаний автомобіль, істотна причина для подальшого позбавлення власника автомобіля права користування ним відпала, тому арешт підлягає скасуванню в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.
Водночас, на теперішній час автомобіль, на який накладено арешт, залишається речовим доказом у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому не завершено та рішення по суті не прийнято, слідчий суддя вважає, що відчуження або передання іншим особам автомобіля може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 171, 174, 369-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2022 року на автобус «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 07.03.2020 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , в частині користування вказаним автомобілем.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1