Справа № 149/982/22
Провадження №11-кп/801/775/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2022 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, неодружений, з неповною освітою, раніше не судимий,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили, але не більше як на 60 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його затримання - 23.03.2022 включно.
Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, 23 березня 2022 року приблизно о 20:00 год. перебував навпроти Хмільницького відділення АТ "ВінницяГаз", розташованого по вул. Північна, 76 у м. Хмільник Вінницької області, де з ним на той час перебував ОСОБА_10 .
В цей час між ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
ОСОБА_7 , розуміючи явну протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , підійшов до нього та наніс один удар кулаком правої руки в область живота останньому, після чого відразу наніс ще один удар кулаком правої руки в область скроневої ділянки голови з лівої сторони та один удар кулаком лівої руки в область скроневої ділянки голови з правої сторони. Після отриманих ударів з боку ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 впав на землю та втратив свідомість.
В подальшому, ОСОБА_10 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в приміщенні КНП "Хмільницька ЦРЛ".
Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців на голові, крововиливів в м`які тканини голови, субарахноїдального крововиливу та забою головного мозку, яка відповідно до висновку експерта № 36 від 27.04.2022 належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпека для життя в момент заподіяння, згідно Наказу № 6 пункт 2.1.3. правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень та стоїть в безпосередній причині із настанням смерті ОСОБА_10 .
Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від вказаної закритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку.
Між закритою черепно-мозковою травмою, яка ускладнилась набряком та дислокацією головного мозку та смертю ОСОБА_10 , є причинно-наслідковий зв`язок.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи встановленої юридичної кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, доведеності вини обвинуваченого та призначеного виду і розміру покарання, просить змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у резолютивній частині якого вказати, що початок строку відбування покарання рахується з дня набрання вироком законної сили; на підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2022 по день набрання вироком законної сили.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскільки ОСОБА_7 утримувався під вартою, початок строку відбування покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши йому строк попереднього ув`язнення з моменту затримання по день набрання вироком законної сили.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні слід задовольнити.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє даний вирок у межах доводів апеляційних скарг.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, обґрунтовані, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні узгоджених між собою, допустимих, достовірних та достатніх доказів та учасниками кримінального провадження не оспорюються.
Дії обвинуваченого за ч.2 ст. 121 КК України судом кваліфіковані вірно, а призначене йому покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та узгоджується з роз`ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду, оскільки судом першої інстанції допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині обрахування початку строку відбування покарання та зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Згідно ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до ст. 532 КПК україни вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Отже початок строку відбування покарання визначається датою набрання

законної сили вироком суду, а не датою затримання в порядку ст. 208 КПК України, як зазначено у цьому вироку.

Крім того, частиною 3 статті 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волi день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті.

Попередне ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України « Про попередне ув`язнення», є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК застосовується до підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,

ОСОБА_7 23 березня 2022 року о 23:10 год. в порядку ст. 208 КПК України був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відносно нього 25 березня 2022 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався та вироком до набрання ним законної сили залишений без змін.

Таким чином, ОСОБА_7 початок строку відбування покарання

необхідно рахувати з дня набрання даним вироком законної сили, а не з дня його затримання, як визначено судом першої інстанції, а строк попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України повинен бути зарахований у строк відбуття покарання з дати затримання по дату набрання вироком законної сили.

Разом з тим, вироком суду першої інстанції початок

строку відбування покарання ОСОБА_7 обраховано з моменту його затримання, а саме з 23.03.2022 та не передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

Такі порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними та дають підстави для зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині відрахування початку строку відбування покарання змінити.
Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Доповнити резолютивну частину вироку тим, що відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2022 до набрання вироком законної сили.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4