Справа № 442/1721/22
Провадження № 1-кп/442/163/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958 від 17.12.2021 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого на посаді інженера КВПіА у ТзОВ "Нордік-Буд", не одруженого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що 16.12.2021 приблизно о 17 год. 20 хв. водій автомобіля марки RENAULT моделі DOKKER реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , рухаючись автодорогою між селами Літиня та Ріпчиці Дрогобицького району Львівської області, в напрямку с. Ріпчиці, на бетонному мості через річку Тисмениця, всупереч вимогам Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, а саме: п.1.2 згідно якого «в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів», та розділу 34 - вимог дорожньої розмітки 1.1 додатку 2, згідно якого «(вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2+1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки)... Лінії 1.1. і 1 перетинати забороняється...; рухаючись прямою ділянкою дороги, вкритої зрихленим снігом, без причини, виїхав на зустрічну смугу руху і продовжив нею їхати, не вживаючи заходів для повернення на свою смугу руху, та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки SKODA моделі SUPERB реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку с. Літиня.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки SKODA моделі SUPERB, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої плечової кістки у верхній третині: садно на передній поверхні лівого колінного суглобу; травматичне пошкодження нігтьової пластинки великого пальця лівої китиці, які відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, а саме 16.12.2021 приблизно о 17 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки RENAULT, рухаючись автодорогою між селами Літиня та Ріпчиці Дрогобицького району Львівської області, в напрямку с. Ріпчиці, на бетонному мості через річку Тисмениця, рухаючись прямою ділянкою дороги, вкритою снігом, виїхав на зустрічну смугу руху і продовжив нею їхати, не вживаючи заходів для повернення на свою смугу руху, та допустив зіткнення із зустрічним автомобілем під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку с. Літиня.

У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить пом`якшити покарання та не позбавляти його права керування транспортними засобами, врахувавши, що він щиросердечно розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував потерпілій частину матеріальної шкоди, яку не покриє страхова виплата.

Представник потерпілого просить не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами, врахувавши його каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та те, що він добровільно відшкодував потерпілим частину матеріальної шкоди, яку не покриє страхова виплата.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_2 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Захисник обвинуваченого просить звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку з втратою ним суспільної небезпечності.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з того, що однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є зміна обстановки, що передбачено ст. 48 КК України, згідно якої особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

При перевірці матеріалів кримінального провадження стороною захисту не наведено і в судовому засіданні не встановлено обставин, які дієво впливають на поведінку обвинуваченого і свідчать про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Часткове відшкодування шкоди не свідчить про те, що ОСОБА_2 втратив свою суспільну небезпечність.

Враховуючи вище наведене, суд, діючи в межах дискреційних повноважень, доходить висновку про неможливість застосування у даному випадку до обвинуваченого інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданої шкоди (яку не покриває страхова виплата).

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, яке вчинив з необережності, частково відшкодував завдану шкоду.

Враховуючи вищенаведене, особу ОСОБА_2 , його позитивну характеристику, який має міцні соціальні зв`язки (проживає з батьками та братом, працевлаштований), ставлення винуватого до наслідків своїх дій, думку представника потерпілого щодо виду та розміру покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді штрафу з позбавлення права керувати транспортними засобами, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 не застосовувався.

Крім цього, стягненню з обвинуваченого підлягають витрати по залученню експерта.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження..

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, вжиті на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.12.2021.

Речові докази:

автомобіль марки RENAULT моделі DOKKER реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, - повернути ТОВ "Нордік-Буд";

автомобіль марки SKODA моделі SUPERB реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 13145,66 грн. витрат на залучення експертів.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1