Провадження № 1-кс/947/9654/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001178 від 29.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 29.09.2022 до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що невстановлена особа в період часу з 18:00 год. по 22:00 год. 27.09.2022, знаходячись біля прибудинкової території, за адресою: м. Одеса, вул. Небесної сотні, 3А, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон марки Alcatel, модель 1SE чим спричинила майнову шкоду, сума якої встановлюється. ЄО 20871.

29.09.2022 року в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вулиця

Ак. Філатова 15/А (у службовому приміщенні) за участю понятих громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки Alcatel модель 1SE у корпусі темно-сірого кольору у чохлі чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в ході видачі мобільного телефону пояснив, що викрав у свого товариша ОСОБА_5 , вище вказаний мобільний телефон за адресою: АДРЕСА_2 зі столу, для подальшого користування. В подальшому слідчим мобільний телефон марки Alcatel, модель 4087U у корпусі темно-сірого кольору у чохлі чорного кольору запаковано до полімерного сейф пакету №0000215 та опечатано відповідним чином.
Після проведення огляду слідчим було оглянуто мобільний телефон марки Alcatel, модель 4087U у корпусі темно-сірого кольору у чохлі чорного кольору та винесено постанову про визнання та долучення речового доказу до матеріалів кримінального провадження.
Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, є збереження речових доказів, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
Якщо речовий доказ буде перебувати у володінні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні по кримінальному провадженню або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по провадженню.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчої, в якій остання повідомляє, що власник майна, потерпілий ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначене майно належить ОСОБА_5 , тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за його зверненням було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на добровільно видане ОСОБА_6 майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001178 від 29.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1