ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2022 Справа №607/15921/21

(1-кп/607/374/2022) м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000188 від 25.07.2021р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Настасів Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого в ТОВ «Тернопільський м`ясокомбінат» різноробочим, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Настасів Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Настасів Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого водієм у ТОВ «Будіндустія», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2021 року близько 23 години 35 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , перебуваючи поруч із входом у продуктовий магазин, який розташований в селі Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, та є громадським місцем, з метою грубого порушення громадського порядку, яке виразилось в явній неповазі до встановлених у суспільстві норм поведінки, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, побачивши ОСОБА_9 , який спілкувався із ОСОБА_10 без будь якої на те причини почали нахабно і грубо чіплятись до ОСОБА_9 , висловлюючись в його сторону нецензурними словами. З метою приниження потерпілого ОСОБА_9 , демонстрації своєї фізичної сили та зверхності над іншими громадянами, з метою самоствердження, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 обступили ОСОБА_9 з різних сторін, не даючи йому таким чином втекти від них та почали шарпати потерпілого та штовхати його в різні сторони, після чого демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість пов`язану з неповагою до особи та людської гідності продовжуючи конфлікт із ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у застосування фізичного насильства умисно кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 один удар в область обличчя, внаслідок якого ОСОБА_9 втратив рівновагу та разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_5 впав на металеву сітку поруч із продуктовим магазином та перелетівши через неї усі троє опинились на поверхні землі, яка є територією городу. Після цього, перебуваючи за металевою сіткою на території городу ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та перебуваючи ліворуч від останнього почав наносити йому удари кулаком лівої руки в область грудей та плеча, в цей момент із лівої сторони до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_5 , який почав наносити удар коліном правої ноги в ділянку живота та паху ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_5 перемістився за спину ОСОБА_9 та обома руками утримував його за пояс, а ОСОБА_4 в цей момент, користуючись тим, що рухи ОСОБА_9 обмежені підійшов до останнього і почав наносити удари коліном правої та лівої ноги почергово в область рук ОСОБА_9 , якими останній захищався від ударів, які йому наносили, після чого ОСОБА_9 вдалось вирватись від ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_9 перемістився на ділянку трави, яка розташована поруч із проїжджою частиною дороги, де ОСОБА_4 підійшов до нього позаду та зловивши обома руками за пояс тримав його, а в цей момент ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому близько 6-ти ударів кулаками правої та лівої руки в ділянку обличчя та голови від чого ОСОБА_9 нахилився вперед та закрив голову руками з метою захисту від ударів, після чого із сторони продуктового магазину прибіг ОСОБА_5 , який скориставшись тим, що ОСОБА_9 не може чинити спротиву почав наносити йому удари коліном правої та лівої ноги почергово в область рук та плеча. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садно лобової ділянки волосистої частини голови зліва, синці тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, правої надбрівної ділянки, повік лівого ока, крововилив білкової оболонки лівого ока, синець лівої скроневої ділянки з частковим поширенням на виличну і верхні відділі щічної ділянок, лівої привушної ділянки, в проекцій кута нижньої щелепи справа та зліва а також лівої вушної раковини, синець задньо-бокової поверхні грудей із численними внутрішньо шкірними крововиливами, садно поперекової ділянки справа, синці обох плечей, садна правого передпліччя, синець ділянки лівого плечового суглоба, синець ділянки лівого плечового суглоба з поширенням на верхню третину плеча із численними крапковими внутрішньо-шкірними крововиливами, синець і садна лівого передпліччя, синець лівої кисті із садном на його тлі,які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок дій ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_9 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.
Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

24 липня 2021 року близько 23 години 35 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , перебуваючи поруч із входом у продуктовий магазин, який розташований в селі Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, та є громадським місцем, з метою грубого порушення громадського порядку, яке виразилось в явній неповазі до встановлених у суспільстві норм поведінки, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, побачивши ОСОБА_9 , який спілкувався із ОСОБА_10 без будь якої на те причини почали нахабно і грубо чіплятись до ОСОБА_9 висловлюючись в його сторону нецензурними словами. З метою приниження потерпілого ОСОБА_9 , демонстрації
своєї фізичної сили та зверхності над іншими громадянами, з метою самоствердження, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 обступили ОСОБА_9 з різних сторін, не даючи йому таким чином втекти від них, та почали і шарпати потерпілого та штовхати його в різні сторони, після чого демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які і забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість пов`язану з неповагою до особи та людської гідності продовжуючи конфлікт із ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у застосуванні фізичного насильства умисно кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 один удар в область обличчя, внаслідок якого ОСОБА_9 втратив рівновагу та разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_5 впав на металеву сітку поруч із продуктовим магазином та перелетівши через неї усі троє опинились на поверхні землі, яка є територією городу. Після цього, перебуваючи за металевою сіткою на території городу ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та перебуваючи ліворуч від останнього почав наносити йому удари кулаком лівої руки в область грудей та плеча, в цей момент із лівої сторони до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_5 , який почав наносити удар коліном правої ноги в ділянку живота та паху ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_5 перемістився за спину ОСОБА_9 та обома руками утримував його за пояс, а ОСОБА_4 в цей момент, користуючись тим, що рухи ОСОБА_9 обмежені підійшов до останнього і почав наносити удари коліном правої та лівої ноги почергово в область рук ОСОБА_9 , якими останній захищався від ударів, які йому наносили, після чого ОСОБА_9 вдалось вирватись від ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_9 перемістився на ділянку трави, яка розташована поруч із проїжджою частиною дороги, де ОСОБА_4 підійшов до нього позаду та зловивши обома руками за пояс тримав його, а в цей момент ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому близько 6-ти ударів кулаками правої та лівої руки в ділянку обличчя та голови від чого ОСОБА_9 нахилився вперед та закрив голову руками з метою захисту від ударів, після чого із сторони продуктового магазину прибіг ОСОБА_5 , який скориставшись тим, що ОСОБА_9 не може чинити спротиву почав наносити йому удари коліном правої та лівої ноги почергово в область рук та плеча. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садно лобової ділянки волосистої частини голови зліва, синці тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, правої надбрівної ділянки, повік лівого ока, крововилив білкової оболонки лівого ока, синець лівої скроневої ділянки з частковим поширенням на виличну і верхні відділі щічної ділянок, лівої привушної ділянки, в проекцій кута нижньої щелепи справа та зліва а також лівої вушної раковини, синець задньо-бокової поверхні грудей із численними внутрішньо шкірними крововиливами, садно поперекової ділянки справа, синці обох плечей, садна правого передпліччя, синець ділянки лівого плечового суглоба, синець ділянки лівого плечового суглоба з поширенням на верхню третину плеча із численними крапковими внутрішньо-шкірними крововиливами, синець і садна лівого передпліччя, синець лівої кисті із садном на його тлі, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок дій ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_9 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

24 липня 2021 року близько 23 години 35 хвилин ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , перебуваючи поруч із входом у продуктовий магазин, який розташований в селі Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, та є громадським місцем, з метою грубого порушення громадського порядку, яке виразилось в явній неповазі до встановлених у суспільстві норм поведінки, маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, побачивши ОСОБА_9 , який спілкувався із ОСОБА_10 без будь якої на те причини почали нахабно і грубо чіплятись до ОСОБА_9 висловлюючись в його сторону нецензурними словами. З метою приниження потерпілого ОСОБА_9 , демонстрації своєї фізичної сили та зверхності над іншими громадянами, з метою самоствердження, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_3 обступили ОСОБА_9 з різних сторін, не даючи йому таким чином втекти від них, та почали шарпати потерпілого та штовхати його в різні сторони, після чого демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість пов`язану з неповагою до особи та людської гідності продовжуючи конфлікт із ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_4 , діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у застосування фізичного насильства умисно кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 один удар в область обличчя, внаслідок якого ОСОБА_9 втратив рівновагу та разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_5 впав на металеву сітку поруч із продуктовим магазином та перелетівши через неї усі троє опинились на поверхні землі, яка є територією городу. Після цього, перебуваючи за металевою сіткою на території городу ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та перебуваючи ліворуч від останнього почав наносити йому удари кулаком лівої руки в область грудей та плеча, в цей момент із лівої сторони до ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_5 , який почав наносити удар коліном правої ноги в ділянку живота та паху ОСОБА_9 . В подальшому, ОСОБА_5 перемістився за спину ОСОБА_9 та обома руками утримував його за пояс, а ОСОБА_4 в цей момент, користуючись тим, що рухи ОСОБА_9 обмежені підійшов до останнього і почав наносити удари коліном правої та лівої ноги почергово в область рук ОСОБА_9 , якими останній захищався від ударів, які йому наносили, після чого ОСОБА_9 вдалось вирватись від ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_9 перемістився на ділянку трави, яка розташована поруч із проїжджою частиною дороги, де ОСОБА_4 підійшов до нього позаду та зловивши обома руками за пояс тримав його, а в цей момент ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому близько 6-ти ударів кулаками правої та лівої руки в ділянку обличчя та голови від чого ОСОБА_9 нахилився вперед та закрив голову руками з метою захисту від ударів, після чого із сторони продуктового магазину прибіг ОСОБА_5 , який скориставшись тим, що ОСОБА_9 не може чинити спротиву почав наносити йому удари коліном правої та лівої ноги почергово в область рук та плеча. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садно лобової ділянки волосистої частини голови зліва, синці тім`яної ділянки волосистої частини голови зліва, правої надбрівної ділянки, повік лівого ока, крововилив білкової оболонки лівого ока, синець лівої скроневої ділянки з частковим поширенням на виличну і верхні відділі щічної ділянок, лівої привушної ділянки, в проекцій кута нижньої щелепи справа та зліва а також лівої вушної раковини, синець задньо-бокової поверхні грудей із численними внутрішньо шкірними крововиливами, садно поперекової ділянки справа, синці обох плечей, садна правого передпліччя, синець ділянки лівого плечового суглоба, синець ділянки лівого плечового суглоба з поширенням на верхню третину плеча із численними крапковими внутрішньо-шкірними крововиливами, синець і садна лівого передпліччя, синець лівої кисті із садном на його тлі, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок дій ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було грубо порушено громадський порядок - суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_9 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

02 червня 2022 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 296 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки. Вказаною угодою передбачено можливість застосування ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк з покладенням на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України та надана потерпілим письмова згода на укладення даної угоди.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, думку потерпілого, який не заперечував проти затвердження угоди, про що свідчать подана ним заяв, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 02 червня 2022 року, укладену між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_7 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк три роки і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та враховуючи його активні дії, які висвітлені в обвинувальному акті та особу обвинуваченого, встановивши йому іспитовий строк три роки.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на ОСОБА_3 слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки. Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

02 червня 2022 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 296 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Вказаною угодою передбачено можливість застосування ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк з покладенням на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України та надана потерпілим письмова згода на укладення даної угоди.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, думку потерпілого, який не заперечував проти затвердження угоди, про що свідчать подана ним заяв, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 02 червня 2022 року, укладену між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_8 та визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та враховуючи обставини інкримінованого діяння та особу обвинуваченого, встановивши йому іспитовий строк два роки.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на ОСОБА_5 слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки. Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

02 червня 2022 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 296 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_5 визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Вказаною угодою передбачено можливість застосування ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк з покладенням на нього судом, на підставі ст. 76 КК України, обов`язків.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України та надана потерпілим письмова згода на укладення даної угоди.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, думку потерпілого, який не заперечував проти затвердження угоди, про що свідчать подана ним заяв, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 02 червня 2022 року, укладену між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_8 та визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, встановивши йому іспитовий строк два роки.
З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на ОСОБА_5 слід покласти передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки. Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 02 червня 2022 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Затвердити укладену 02 червня 2022 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_8 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_5 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Затвердити укладену 02 червня 2022 року між прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_8 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 вважати звільненим від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_5 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1