ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/546/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

захисник ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 ,

встановив:

Захисник ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 , в якій наголошував на тому, що головуючий суддя не розглядає його клопотання, зокрема клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими, вважає його дії упередженими при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Також вказав, що під час судового розгляду дії головуючого судді не відповідають таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенства права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд, заслухавши думку захисника, який підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченого, який підтримав свого захисника, перевіривши доводи, поданої заяви про відвід, матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Так, положеннями кримінального закону, зокрема статтями 75 та 76 КПК України, передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а також недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ст. 9 Конституції України встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів визначено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Так, під час засідання як обвинувачений, так і його захисник наголошували на упередженості судді.

Втім, твердження учасників судового розгляду про те, що головуючий суддя лише частково задовольнив подані ними клопотання, на переконання суду не можуть свідчити про будь-яку упередженість.

Вказали при цьому, що не мають можливості подавати суду докази, хоча підтвердили, що під час судового розгляду допитувався експерт та свідки, досліджувались докази тощо за клопотанням сторони захисту, на підтвердження чого свідчать наявні матеріали кримінального провадження.

Поряд з цим заява про відвід судді не містить жодних підстав, визначених вказаними статтями процесуального закону для відводу судді та не надано жодних доказів упередженості, безсторонності або будь-якої особистої заінтересованості судді тощо.

Водночас суд має наголосити, що на час подання заяви захисником про відвід головуючого судді судовий розгляд ще триває, не завершений ухваленням рішення по суті, під час прийняття якого суд й вирішує питання допустимості доказів відповідно до ст. 89 КК України.

У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, а тому підстави для відводу судді ОСОБА_5 відсутні й у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 про відвід судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1