Провадження № 11-сс/824/2000/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

5 липня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що Державне бюро розслідувань діяло в межах чинного законодавств та наданих йому повноважень.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй невідомо чи задоволена скарга, але із відмовою у задоволенні скарги погодитись не може. Зазначає, що 12.08.2021 року звернулась до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак орган досудового розслідування отримав 16.08.2021 року зазначену заяву, але відомостей до ЄРДР внесено не було.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглядати апеляційну скаргу без її участі.
Перевіривши матеріали заяви та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення прийнято без участі ОСОБА_6 , відомості про отримання ОСОБА_6 копії ухвали слідчого судді від 13.12.2021 року в матеріалах справи відсутні, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 подала до суду 10.04.2021 року, то строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, пропущений не був.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали було дотримано в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.
Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).
Крім того, як вбачається із вимог КПК України, якщо особа безпосередньо звертається до слідчого, прокурора або іншої особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, приймається заява про вчинене кримінальне правопорушення або складається протокол про прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення.
Про прийняття і реєстрацію заяви особа, що її подала, отримує від органу, до якого вона звернулася документ про прийняття і реєстрацію заяви, як вимагає п. 1 ч. 2 ст. 60 КПК України.
Як вбачається із матеріалів справи, 12.08.2021 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку направила на адресу Державного бюро розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення від 11.08.2021 року службовими особами Міністерства юстиції України.
Так, заяву ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 26.04.2021 року було зареєстровано уповноваженою особою ДБР та, відповідно до листа за підписом Начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності ОСОБА_7 , листом Державного бюро розслідувань № 3846зкп/10-5-01-01-15969/21 від 09.09.2021 року направлено до Територіально управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для розгляду в межах чинного законодавства, про що повідомлено заявника.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» (далі - Закон), усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону, Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.
Згідно п. 7 ч. 4 ст. 9 Закону, для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворено територіальне управління, розташоване у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що Державне бюро розслідувань діяло в межах чинного законодавства та наданих йому повноважень.

Отже, підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: