Справа № 509/3326/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000464 від 27.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, освіта середня, не одружений, утриманців не має, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.07.2022 року близько 20.00 години, більш точного часу ні досудовим розслідуванням, ні судом не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про зведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 21.04.2022 року №2102-ІХ, Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України від 15.03.2022 року №2119-ІХ, Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом України від 21.04.2022 року №2212-ІХ та Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, знаходячись на території АЗС «Сокар» № 01/15 за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, вул. Ангарська, 2В, де маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, що на праві власності належить ТОВ «Сокар Петролеум», впевнившись, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, з альтанки, яка знаходиться на території вказаної АЗС, заволодів урною «Барселона оцинкована», яку поклав на заднє пасажирське сидіння свого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 200» н.з. НОМЕР_1 .
Після чого обвинувачений ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ТОВ «Сокар Петролеум» на загальну суму 978,75 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину.
У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Цивільний позов не заявив.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працює, не одружений, утриманців не має, не перебуває на обліках у лікаря психіатра та нарколога, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим умисного тяжкого злочину, позицію представника потерпілого, яким не заявлено цивільний позов, що свідчить про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, особу винного, його сімейний стан, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.08.2022 року, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.08.2022 року у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, залишити без змін

Арешт на майно, накладений в даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 15.08.2022 року, - скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- два компакт-диски з відеозаписами від 25.07.2022 року з камер зовнішнього відеоспостереження, що встановлені на АЗС «Сокар», що знаходиться за адресою: Одеська область, смт Авангард, вул. Ангарська, 2-В, які були вилучені 29.07.2022 року в ході огляду предмета та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження надалі зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1