Справа № 296/6216/22
Вирок
Іменем України

24 жовтня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001497 від 10.08.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, Житомирської області, українця, громадянина України, працюючого транспортувальником ТОВ «Ізоват», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої встановлено, що 09.08.2022 близько 18 год 10 хв ОСОБА_4 , перебував поблизу банкомату ПриватБанк, що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 45, поруч з яким виявив пластикову платіжну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», яка належить ОСОБА_7 .
В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, виник умисел, направлений на викрадення офіційного документа, а саме вищевказаної банківської картки.
Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких дій для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, взяв зазначену пластикову платіжну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та яка, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4,1.14, 1.31, ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином викрав її з корисливих мотивів.
Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 09.08.2022 приблизно о 18 год. 25 хв. у ОСОБА_4 , який незаконно утримував при собі платіжну банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме, грошових коштів з карткового рахунку вказаної платіжної банківської картки, шляхом розрахунку за товари через банківські термінали.
Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 в цей же день, час та місці, маючи при собі вищевказану банківську картку, бажаючи заволодіти та розпорядитися грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, з корисливою метою, діючи умисно, розуміючи, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, о 18 год 27 хв, перебуваючи поряд з продуктовим кіоском « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований на території ринку «Сімейний», що по вул. Вітрука, 12-В у м. Житомирі, використовуючи стаціонарний POS-термінал у вищевказаному кіоску, таємно викрав грошові кошти з банківської картки, провівши дві транзакції щодо списання грошових коштів в рахунок проведення оплати за куплений товар, а саме сир твердий та ковбаса варена на суму 47 грн 80 коп та 66 грн 20 коп.
Крім того, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, а саме, грошових коштів з карткового рахунку платіжної банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , з корисливою метою, діючи умисно, розуміючи, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, о 18 год 38 хв, перебуваючи в магазині «Аврора», що за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 45, використовуючи стаціонарний POS-термінал, таємно викрав грошові кошти з банківської картки, провівши дві транзакції щодо списання грошових коштів в рахунок проведення оплати за куплений товар, а саме освіжувач повітря, навісний замок металевий та світлодіодні лампи на суму 129 грн та 374 грн.
В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи банківську картку при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 617 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України надійшов до Корольовського районного суду м. Житомира разом з угодою про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 21 вересня 2022 року під час досудового розслідування між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001497 від 10.08.2022, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, які викладені в повідомленні про підозру та в угоді, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні.
Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Сторонами враховано, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, згідно з ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та кримінального проступку, ОСОБА_4 раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 357 у вигляді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.
Законний представник ОСОБА_6 , не заперечували проти затвердження вказаної угоди та просили призначити обвинуваченому узгоджену в даній угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі. Зазначив, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.
Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Зі змісту угоди про визнання винуватості від 21 вересня 2022 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Питання стосовно речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Арешт на майно не накладався.
Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 вересня 2022 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за цим законом:
за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 2 (двох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази, а саме: DVD-RW диск в кількості 1шт., на якому міститься інформація про рух коштів банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 залишити у матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1