ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1049/22 Справа № 171/2901/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000164 за апеляційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Заводське Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , в силу вимог ст.89 КК України не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України;

В с т а н о в и л а:

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч.1 ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до положень ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Іспитовий строк ухвалено обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України, з моменту проголошення вироку.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він на початку вересня 2021 року (точної дати під час проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), перебував в лісосмузі котра розташована неподалік с. Михайло-Заводське Криворізького району Дніпропетровської області, де в цей час помітив кущі дикорослої рослини коноплі та у останнього виник умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, для власного вживання, без мети збуту. Після цього, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій умисел направлений на незаконне придбання та подальше зберігання наркотичних засобів, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 4, 6, 7, 12, 15 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15 лютого 1995 року (в редакції зі змінами від 17.06.2020), якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а також відповідно до списку № 1 - особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено таблиці № 1 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року (в редакції зі змінами від 04.12.2019), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання зірвав верхні частини кущів дикорослої рослини коноплі та переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив та незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту.
Далі, 29 вересня 2021 року, в період часу з 1 години 13 хвилин до 3 години 00 хвилин, співробітниками відділення поліції № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення санкціонованого ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області обшуку домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 в приміщенні прибудови домоволодіння виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/104-21/35110-НЗПРАП від 19.11.2021 є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 19,122г.
Розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст 309 КК України, проведено у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст.ст. 381,382 КПК України.

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить вирок щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 на початку вересня 2021 року, перебував у лісосмузі, помітив кущі дикорослої рослини коноплі та у останнього виник умисел на незаконне придбання наркотичних засобів для власного вживання, без мети збуту. Після цього ОСОБА_8 зірвав верхні частини кущів дикорослої рослини коноплі та переніс їх до місця свого проживання, де висушив, подрібнив та незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту. Далі, 29.09.2021 року, в період часу з 01.13 до 03.00 годин, співробітниками відділення поліції в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, в приміщенні прибудови виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Справу розглянуто в порядку ст. 382 КПК України.
При цьому суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України.
Тобто формулювання обвинувачення судом при ухваленні вироку, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, не зіставляється з ознаками встановленого судом злочинного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника- адвоката ОСОБА_10 , відповідно до положень ч.4 ст. 405 КПК України.
Під час апеляційного перегляду справи прокурор підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просив їх задовольнити, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд справу у суді першої інстанції.
В судових дебатах підтримав свою позицію.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
Відповідно до ст.411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема:
- формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення;
- статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Згідно п.15 постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.
У п.18 зазначеної постанови вказано, що мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.
Проте судом першої інстанції вказані вимоги закону не додержано.
Судове рішення суду першої інстанції повинно бути належним чином обґрунтованим і повністю відповідати фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду.
Як слідує з мотивувальної частини вироку, суд встановив, що ОСОБА_8 на початку вересня 2021 року, перебував в лісосмузі, помітив кущі дикорослої рослини коноплі та у останнього виник умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, для власного вживання, без мети збуту. Після цього, ОСОБА_8 зірвав верхні частини кущів дикорослої рослини коноплі та переніс їх до місця свого проживання, де висушив, подрібнив та незаконно зберігав для власного вживання, без мети збуту. Далі, 29.09.2021 року, в період часу з 01.13 годин до 03.00 годин, співробітниками відділення поліції в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, в приміщенні прибудови домоволодіння виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Справу розглянуто в порядку ст. 382 КПК України.
При цьому суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Формулювання обвинувачення судом при ухваленні вироку, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, не зіставляється з ознаками встановленого судом злочинного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, відповідно до п.4 ч.1 ст.411 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути зазначені в ухвалі порушення вимог процесуального закону, які стали підставою для скасування вироку суду, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404,405, 407,409,411,419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, у кримінальному провадженні № 0000164 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4