Справа № 577/2137/22
Провадження № 1-кп/577/273/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ОСОБА_5 будучи засудженим за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став та повторно в період іспитового строку вчинив новий тяжкий злочин за наступних обставин.
Так, 13 травня 2022 року близько 10:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та достовірно знаючи, що на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , знаходиться мопед моделі «DELTA 4Т», вирішив ним незаконно заволодіти.
В той же день та час ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно умисно, користуючись відсутністю нагляду зі сторони власника майна та сторонніх осіб, через присадибну ділянку пройшов на територію вказаного домогосподарства, підійшов до вхідних дверей сараю, зняв навісний замок, скоба якого була незакрита та таким чином проник до приміщення сараю, де побачив мопед моделі DELTA 4Т». З метою доведення свого задуму до кінця, ОСОБА_5 вивів мопед з приміщення сараю та в подальшому покинув територію господарства. У подальшому транспортним засобом розпорядився на власний розсуд, спричинивши власнику майна матеріальні збитки відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-22/4352- АВ від 20.06.2022 на суму 780 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час, місце, спосіб і мета їх вчинення викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. При цьому пояснив, що 13 травня 2022 року близько 10:00 год., перебуваючи за місцем свого проживання та знаючи, що на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , знаходиться мопед моделі «DELTA 4Т», вирішив ним заволодіти. В той же день та час, знаючи про відсутність власника майна, через присадибну ділянку пройшов на територію вказаного домогосподарства, підійшов до вхідних дверей сараю, зняв навісний замок, скоба якого була незакрита та проник до приміщення сараю, де побачив мопед моделі DELTA 4Т». В подальшому вивів мопед з приміщення сараю та покинув територію господарства, а транспортним засобом розпорядився на власний розсуд. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суд суворо його не карати.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просить заявлений позов залишити без розгляду, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у приміщення.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення віднесене до тяжких злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 13.01.2014 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом побутове пияцтво, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у відділі пробації, має родину.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, у т.ч. зазначення у ній: «беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного, посиленого нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього обов`язків відповідно п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючої покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.
Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 раніше судимий 14.12.2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Враховуючи вищевикладене, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено в період іспитового строку, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2021 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст. 185, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Дане покарання на переконання суду відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головним є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 суд керується вимогами ст. 23, 1167, 1168 ЦК України та виходить з того, що потерпілим подано до суду заяву про залишення позову без розгляду, за таких обставин на підставі ст. 257 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без розгляду.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених експертиз в сумі 3569,68 грн. у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 126, 368, 370, 371 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст. 71 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2021 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяця без конфіскації майна.
ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити раніше застосований тримання під вартою; строк відбування покарання рахувати з моменту обрання запобіжного заходу, а саме з 30.06.2022 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3569 (три тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 68 коп. (а.с. 52-54).
Скасувати арешт накладений ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.05.2022 року на мопед марки Дельта Т4, шасі (рама) № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_6 (а.с.51).
Речові докази по справі мопед марки Дельта Т4, шасі (рама) № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , належний на праві власності ОСОБА_6 та переданий під збережну розписку йому і залишити(а.с.49,50).
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1