Номер провадження 1-кп/754/49/22
Вирок
Іменем України

19 травня 2022 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003181 від 24.05.2020 р. відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Летичів Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

про обвинувачення за ч.2 ст. 125 КК України,
за участі сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
сторони захисту - захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потепрілої - ОСОБА_8 ,
представникеа потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,
У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 23 травня 2020 р. приблизно о 10 год., перебуваючи в коридорі загального користування на 2-му поверсі під"їзду АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_8 підійшов до останньої та, діючи умисно, протиправно, наніс їй не більше десяти ударів кулаком правої руки в область обличчя з лівої сторони, а саме: в ділянку скроні, чола, вилиці, щоки та роту, від яких остання захищалась, прикриваючи обличчя руками. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла отримала легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров"я), у вигляді забійної рани на фоні синця в лівій вилицевій ділянці, та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці чола зліва, на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву скроневу та вилицеву ділянки, на заднє-зовнішній поверхні лівого променево-зап"ясткового суглобу, зламу емалі-ріжучого краю коронки 1-го зуба верхньої щелепи справа.

ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст. 125 КК України, а саме, в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе не визнав і показав, що 23.05.2020 р. приблизно о 9.50 год. відповідно до розпорядження Держадміністрації він приїхав на побачення з сином до будинку, де проживає колишня дружина з сином і своїми батьками. Він здійснив декілька телефонних дзвінків на телефон колишньої дружини, щоб повідомити, що з"явився, але вона не відповідала. Тоді він піднявся до квартири, де проживала остання. Спочатку двері квартири йому не відчиняли, але він чув, що в квартирі хтось є. Потім з квартири і з тамбуру вийшла колишня теща, зачинила двері тамбуру і вони спілкувалися біля ліфту на сходовому майданчику. На його запитання, чому не виконується розпорядження Держадміністрації і йому не дають спілкуватися з сином у встановлені години, теща відповіла, що він сина не побачить, також пред"явила йому необгрунтоване звинувачення, що він прошлого тижня зламав замки у дверях до їх тамбуру. Потім до них вийшов з кварити тесть, який тримав під лівою рукою чорну сумку, з якою зазвичай він ходив на роботу. Тесть став від нього праворуч, а теща була ліворуч. Тесть почав звинувачувати його, що він зламав замки у дверях, він відповів, що це несінітниця. Тесть витяг з сумки дерев"яний предмет, схожий на ніжку від табурету, яким почав наносити йому удари по голові, наніс близько 10 ударів. Теща теж наносила йому удари по голові з іншого боку, нанесла 5-7 ударів. Він захищався, умисно удари тещі не наносив. У нього були тілесні ушкодження в області голови - садна, шишки, розсічення, йшла кров, яка заливала обличчя та очі. Сходами він спустився на вулицю, викликав швидку допомогу, якою був доставлений до лікарні, де йому зашили розсічення на обличчі. В лікарні він бачив тещу, у неї були якісь тілесні ушкодження, в тому числі і розсічення. Не виключає, що тесть міг заподіяти їй ці тілесні ушкодження коли розмахував дерев"яним предметом, наносячи удари йому, оскільки він не міг заподіяти тещі розсічення.
Не зважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_8 показала, що обвинувачений ОСОБА_4 - її колишній зять. За розпорядженням Держадміністрації щосуботи з 10 до 13 год. зять спілкується зі своїм сином, а її нуком ОСОБА_10 , 2015 року народження, який проживає разом з її дочкою за місцем її проживання. 23.05.2020 р. вона перебувала за місцем проживання. В квартирі також знаходились її чоловік, дочка і онук. Приблизно о 10 год. дочка розмовляла з обвинуваченим по телефону та повідомила останнього, що цього дня до нього на зустріч син не вийде, оскільки він захворів, а також, що в країні оголошено карантин. Після цього обвинувачений піднявся до їх квартири і почав стукати у двері. Дитина злякалась і пішла з матір"ю до кімнати, а вона відчинила двері квартири, вийшла до тамбуру і повідомила ОСОБА_4 , що онук хворий і не вийде. Вона намагалась зачинити двері до квартири, але обвинувачений своєю ногою тримав двері і не давав їй цього зробити, рвався до квартири. Вона його не впускала, між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 почав битися, наніс їй не менше десяти ударів кулаком своєї правої руки по голові - в скроню, обличчя, під око, в зуби. Вона затулялася рукою. На її крики з квартири вийшов чоловік, який завів її до квартири, при цьому, між чоловіком і обвинуваченим конфлікту не було. Коли вони з чоловіком зачинили двері квартири, обвинувачений ще стукав у двері, як їй здається, у нього щось було в руках. У неї на обличчі були тілесні ушкодження, була кров, синці на скроневій частині, в ділянці ока, був скол зуба, синець на лівій руці. Вони викликали поліцію і швидку, яка доставила її до лікарні, де їй наклали шви на розсічення під оком. Просить стягнути з обвинуваченого на її користь моральну шкоду в сумі 52000 грн., оскільки в результаті його дій вона відчувала фізичні і моральні страждання і переживання, отримала тілесні ушкодження на обличчі, не могла ходити на роботу, перебувала на лікарняному, їй боляче було їсти, соромно було з"являтися серед людей з тілесними ушкодженнями. Крім того, просить стягнути з обвинуваченого на її користь витрати на правову допомогу в сумі 50000 грн. і процесуальні витрати на проведення соціально-психологнічного дослідження моральної шкоди в сумі 6000 грн.
Свідок ОСОБА_11 показала, що обвинувачений ОСОБА_4 її колишній чоловік, з яким вона розлучилася 27.05.2019 р. Від шлюбу вони мають спільного сина ОСОБА_10 , 2015 року народження. Згідно розпорядження Деснянської райдержадміністрації ОСОБА_4 щосуботи має побачення з сином в період з 10 до 13 год. Кожної суботи о 10 год. вона виводила дитину на вулицю до батька. 23.05.2020 р. о 10.05 год. ОСОБА_4 зателефонував їй і повідомив, що прийшов до будинку, на що вона відповіла, що син хворий і не вийде, крім того, на той час був карантин. Обвинувачений піднявся до квартири, де вона проживала з батьками, сином і братом, зайшов до тамбура, двері до якого не зачинялися, оскільки раніше ОСОБА_4 зламав в них замок, і почав стукати. Син злякався і побіг до кімнати, вона пішла його заспокоювати. До коридору вийшла її мати. Вона чула як мати повідомила обвинуваченого, що дитина захворіла і не вийде, на що останній почав ображати матір. Приблизно через 5 хвилин на шум в коридорі з квартири вийшов батько. Коли батьки повернулися до квартири, вона побачила, що вони побиті, у матері на обличчі були кров, гематоми, на лівій стороні під оком була розсічена рана, у батька також були гематоми і синець під оком. Вона викликала поліцію, по приїзду якої батьки спустилися вниз до парадного. З вікна квартири вона бачила на вулиці дві карети швидкої медичної допомоги, біля однієї з яких був обвинувачений, а друга госпіталізувала матір.
Свідок ОСОБА_12 показав, що обвинувачений ОСОБА_4 його колишній зять. 23.05.2020 р. приблизно о 10 год. ОСОБА_4 приїхав до їх будинку та почав стукати у двері їх квартири, при цьому, запитував чому дочка не вивела до нього на зустріч сина. З квартири до тамбуру вийшла його дружина, яка пояснила обвинуваченому, що карантин, що онук захворів і не може з ним зустрітися. Він почув в коридорі розмову на підвищених тонах, крики, тому вийшов з квартири, де побачив, що обвинувачений тримає його дружину за руки та за одяг, під оком у дружини були синець і кров. Він відштовхнув обома руками у груди ОСОБА_4 , який намагався увірватися до квартири, вставляв ногу у двері, завів дружину до квартири і зачинив двері. Обвинувачений кудись побіг, а через 4-5 хвилин повернувся знов до квартири та почав чимось бити по замках. Хтось викликав поліцію і швидку допомогу. Його дружина була госпілатізована до лікарні, де їй наклали шви під оком. Він ніяких ударів ОСОБА_4 не наносив, коли його відштовхував, обвинувачений наніс йому 2 удари в обличчя.
Свідок ОСОБА_13 показав, що потерпіла ОСОБА_8 його матір. 23.05.2020 р. приблизно об 11 год. він повернувся додому і побачив батьків побитими. З їх слів дізнався, що їх побив колишній зять, якому сестра відмовила у побаченні з сином, який хворів. Батьки і сестра розповіли йому, що зять стукав у двері квартири, матір вийшла до нього щоб повідомити, що дитина захворіла і ОСОБА_4 наніс їй удари. Коли з квартири вийшов батько, обвинувачений побив і його. Він бачив у матері розсічення під лівим оком, синці на обличчі. У батька теж були на обличчі синці. Вже після його приходу додому матір увезла до лікарні швидка допомога.
Відповідно до даних протоколу проведення слідчого експерименту від 26.05.2021 р. потерпіла ОСОБА_8 на місці події - на 2-му поверсі 6-го під"їзду будинку АДРЕСА_3 показала, де саме і яким чином її зять ОСОБА_4 під час словесного конфлікту наніс їй удари кулаком правої руки в обличчя з лівої сторони, а саме, в ділянку лівої скроні, в ділянку чола зліва, в ділянку вилиці зліва, в ділянку лівої щоки та в ділянку роту, всього не більше 10 ударів. Дії ОСОБА_4 зупинив її чоловік ОСОБА_12 , який вийшов з квартири (а.с. 164-168).
З даних висновку судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілої ОСОБА_8 були виявлені легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров"я), у вигляді забіної рани на фоні синця в лівій вилицевій ділянці, та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці чола зліва, на повіках лівого ока з розповсюдженням на ліву скроневу та вилицеву ділянки, на заднє-зовнішній поверхні лівого променево-зап"ясткового суглобу, зламу емалі-ріжучого краю коронки 1-го зуба верхньої щелепи справа. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дії (рана- удар; синці - удар/тиснення) тупими предметами, характерні властивості яких в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну 23.05.2020 р. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, дані протоколу допиту потерпілої від 25.05.2021 р. та протоколу проведення слідчого експерименту за її участю від 26.05.2021 р., можна заключити, що виявлені у неї тілесні ушкодження могли утворитись при умовах та у спосіб, на які вона вказує (а.с. 159-163).

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.
Доводи обвинуваченого про те, що він не наносив ударів колишній тещі ОСОБА_8 і не завдавав їй тілесних ушкоджень, суд вважає необгрунтованими, оскільки вони спростовуються послідовними, логічними наведеними показаннями потерпілої і свідків, які узгоджуються між собою і сумніватися в об"єктивності яких у суда немає підстав, не дивлячись на те, що під час судового розгляду дійсно було встановлено, що між обвинуваченим і сім"єю потерпілої довгий час тривають неприязні стосунки.
Судом не встановлено факти обмови потерпілою і свідків обвинуваченого.
В той же час показання обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини і механізм отримання потерпілою ОСОБА_8 тілесних ушкоджень є нелогічними, неправдоподібними.
Факт заподіяння обвинуваченому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень 23.05.2020 р. є предметом розслідування в іншому кримінальному провадженні.
Обставин, що пом"якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий, характеризується позитивно, наведену пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, і вважає за необхідне обрати йому покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до вироку Голосіївського районного суду м.Києва від 27.09.2021 р. ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст. 358 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік. Зазначений вирок суду оскаржений в апеляційному порядку, на даний час в законну силу не вступив, а тому, суд не враховує його при призначенні покарання ОСОБА_4 і вважає, що останній на даний час не судимий.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 52000 грн. суд задовольняє частково. Враховуючи, що внаслідок дій обвинуваченого потерпіла несла моральні страждання і переживання, відчувала фізичний біль, отримала тілесні ушкодження на обличчі, не могла працювати, перебувала на лікарняному, їй соромно було з видимими тілесними ушкодженнями виходити на вулицю, вона відчувала біль під час їжі внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а також враховуючи дані висновку соціально-психологнічного дослідження моральної шкоди потерпілої ОСОБА_8 , відповідно до яких останній заподіяна моральна шкода внаслідок її побиття та завдання їй тілесних ушкоджень оцінюється при добровільній виплаті в 26000 грн., при відмові добровільної виплати в 52000 грн., зважаючи на те, що кримінальне правопорушення було вчинено у зв"язку із довготриваючим сімейним конфліктом, в той же самий час тілесні ушкодження отримав і обвинувачений ОСОБА_4 , враховуючи принципи співрозмірності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду ОСОБА_8 в суму 20000 грн., яку стягує з обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь витрат на правову допомогу в сумі 50000 грн. і процесуальних витрат на проведення соціально-психологнічного дослідження моральної шкоди в сумі 6000 грн. суд задоволняє в повному обсязі, оскільки ці вимоги є законними, обгрунтованими, підтверджені відповідними документами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 50000 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 6000 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду, через Деснянський районний суд м. Києва, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Головуючий -