Номер провадження: 11-сс/813/472/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю представників власника майна - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 21.12.2021, якою в межах кримінального провадження №0001387 від 22.10.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України накладено арешт на майно

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою в межах кримінального провадження №0001387 від 22.10.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене на території Одеської філії ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. №24-Б, а саме на матеріальні цінності, перелік яких міститься в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді, зокрема, на шуби, дублянки, жіночі сумки, жіночі гаманці, куртки, в тому числі шкіряні, жилети, спідниці та пальто.

Обґрунтовуючи задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов переконання про те, що накладення арешту обумовлюється необхідністю збереження речей, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_8 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, постановленою із порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю викладених в ній висновків фактичним обставинам провадження з огляду на наступні обставини:

- слідчий суддя розглянув клопотання та необґрунтовано наклав арешт, незважаючи на те, що аналогічне клопотання слідчого вже було розглянуто іншим слідчим суддею 16.12.2021 та було накладено арешт на те ж саме майно;

- клопотання слідчого було розглянуте без повідомлення власника майна ОСОБА_8 , водночас, будь-яких підстав для розгляду клопотання за її відсутності як третьої особи встановлено не було;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що у клопотанні слідчого не зазначено підставу арешту майна та обґрунтування його необхідності, натомість, клопотання обмежено загальними абстрактними фразами, викладом фактичних обставин із посиланням на норми КПК України без конкретизації саме причин необхідності накладення арешту на вилучене майно;

- не було враховано слідчим суддею того, що у клопотанні взагалі не зазначено про існування будь-якого із ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, натомість, на вилучене майно 18.08.2021 в межах виконавчого провадження вже було накладено арешт та призначено відповідального зберігача в ОФ ДП «СЕТАМ», що унеможливлювало вчинення ОСОБА_8 будь-яких дій щодо такого майна, при цьому, слідчий суддя не пересвідчився у тому, чи арештоване майно, яке є дороговартісним хутром, зберігається в належних умовах, які не призведуть до його фактичного знищення;

- слідчий суддя не звернув увагу на те, що слідчий в клопотанні не навів конкретних ознак, якими володіє вилучене майно як речовий доказ відповідно до вимог ст. 98 КПК України, а також до клопотання не було додано постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, що свідчить про те, що таке майно зазначених ознак не містить;

- слідчим не було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для арешту майна, натомість, в межах зазначеного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, при цьому, у заяві-повідомленні ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення наявні виключно цивільно-правові відносини, пов`язані із неповерненням ОСОБА_8 позичених грошових коштів, на підставі чого й було відкрито виконавче провадження, окрім того, слідчим не доведено тотожність речей, вилучених в раках виконавчого провадження №66532798 до речей відповідно до договору позики між ОСОБА_8 та ФОП « ОСОБА_11 »;

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В судовому засіданні апеляційного суду представники власника майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_12 направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності у зв`язку із зайнятістю при проведенні невідкладних процесуальних дій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власника майна, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Водночас, приписами ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону. Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повному обсязі з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001387 від 22.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 26.01.2018 по 21.10.2021 невстановлена особа, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, заволоділа коштами, які належать потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 1 937 200 грн.

Так, 26.01.20178 між потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 був укладений договір позики, який був посвідчений нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстровано в реєстрі за №129. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_10 передав позику у розмірі 1 937 200, 00 строком на 1 рік гр. ОСОБА_8 .. В подальшому, у зв`язку із невиконанням досягнутих домовленостей громадянкою ОСОБА_8 потерпілий у липні 2021 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_14 , якою 04.08.2021 було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований у реєстрі за № 2131, відповідно до якого було визначено стягнути з ОСОБА_8 невиплачені нею грошові кошти. На підставі відповідного напису було відкрито виконавче провадження №66532798.

Згодом, постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської обл. ОСОБА_15 від 18.08.2021 про опис та арешт майна (коштів) боржника було описано та накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_8 та призначено відповідального зберігача ОФ ДП «СЕТАМ» в особі фахівця з приймання майна ОСОБА_16 .. Відповідно до копій актів приймання-передачі майна на зберігання за виконавчим провадженням №66532798, від 19.08.2021, майно, яке належало ОСОБА_8 було передано до ДП «СЕТАМ» в особі фахівця з приймання майна Одеської філії ДП «СЕТАМ» ОСОБА_16 . Потерпілим було зазначено, що майно, яке належало ОСОБА_8 було придбане за грошові кошти, які видані потерпілим відповідно до договору позики.

Окрім того, потерпілим надані відповідним чином завірені копії матеріалів справи №916/2746/21, що у провадженні господарського суду Одеської обл. за позовом ФОП « ОСОБА_11 до ФОП « ОСОБА_8 » про витребування майна з чужого незаконного володіння. Зазначеним було встановлено, що перелік речей, вилучених в рамках виконавчого провадження №66532798 за стягненням з ОСОБА_8 на користь потерпілого є тотожними до договору позики між ОСОБА_8 та ФОП « ОСОБА_11 ».

В подальшому, 10.12.2021 в ході виконання ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 06.12.2021 про надання тимчасового доступу до речей і документів органом досудового розслідування на території Одеської філії ДП «СЕТАМ» було виявлено та вилучено майно, яке в повному обсязі відповідає акту приймання-передачі майна на зберігання за виконавчим провадженням №66532398 від 19.08.2021.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.12.2021 ( справа №523/21586/21, провадження 1-кс/523/5027/21) в межах кримінального провадження №0001387 від 22.10.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 , та накладено арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно, вилучене в ході здійснення тимчасового доступу до речей та документів на підставі ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси 10.12.2021 на території Одеської філії ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. №24-Б, а саме на матеріальні цінності, вичерпний перелік яких міститься в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді, зокрема, на шуби, дублянки, жіночі сумки, жіночі гаманці, куртки, в тому числі шкіряні, жилети, спідниці та пальто.

Колегія суддів зауважує, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою від 21.12.2021 є аналогічним клопотанню, яке було задоволено слідчим суддею Суворовського райсуду м. Одеси 16.12.2021.

Між тим, на переконання апеляційного суду, системний аналіз положень ст.ст. 170-175 КПК свідчить про відсутність у слідчого процесуального права на повторне звернення до слідчого судді у тому ж кримінальному провадженні із клопотанням про накладення арешту на те ж саме майно, на яке вже рішенням слідчого судді такий арешт накладено, до його скасування у встановленому цим Кодексом порядку.
Наведені обставини свідчать про те, що під час розгляду питання щодо арешту майна слідчий суддя припустився істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 та п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції та постановлення нової ухвали.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.04.2022 була задоволена апеляційна скарга представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_8 та була скасована ухвала слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.12.2021 і була постановлена нова ухвала, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке було вилучено на території Одеської філії ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. №24-Б, а саме на матеріальні цінності, перелік яких міститься в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді, зокрема, на шуби, дублянки, жіночі сумки, жіночі гаманці, куртки, в тому числі шкіряні, жилети, спідниці та пальто у кримінальному провадженні №0001387 від 22.10.2021.

За таких обставин, з огляду на те, що слідчий в порушення вимог КПК України двічі звернувся до слідчого судді з аналогічними клопотаннями про арешт майна та у зв`язку із скасуванням апеляційним судом ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 16.12.2021 про накладення арешту на майно, перелік якого є аналогічним переліку, яке зазначене в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів керуючись положеннями ч. 6 ст. 9 КПК вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про закриття провадження за клопотанням слідчого про арешт майна, а клопотання разом з додатками слід повернути слідчому.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 21.12.2021, якою накладено арешт на майно, вилучене 10.12.2021 на території Одеської філії ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. №24-Б перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали, в межах кримінального провадження №0001387 від 22.10.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за клопотанням слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про накладення арешту на майно вилучене 10.12.2021 на території Одеської філії ДП «СЕТАМ» за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. №24-Б перелік якого міститься в резолютивній частині ухвали, в межах кримінального провадження №0001387 від 22.10.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання про арешт вищезазначеного майна повернути слідчому СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 разом з додатками.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4