Справа № 209/1449/22
Провадження № 1-кп/209/185/22
14 жовтня 2022 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з професійно-технічною освітою, офіційно не працює, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, обставин, які пом`якшують його покарання, якою є щире каяття, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні у повному обсязі. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просила затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 , надали до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримують, в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, цивільний позов не заявляли, оскільки шкода відшкодована повністю.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, та враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, офіційно не працевлаштований, в реєстрі у лікаря-нарколога та в реєстрі у лікаря-психіатра не перебуває.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд, на підставі ч.1 ст.66 КК України, відносить його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.67 КК України судом не встановлено.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій, обставин, які пом`якшують його покарання, якою є щире каяття, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
У відповідності до п.7 ч.4 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не складалася.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_4 не заявлений.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальні витрати за проведену експертизу в сумі 755 грн. 08 коп на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню в повному обсязі з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_6 не обирати.
Стягнути із засудженого ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 755 ( сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 08 копійок.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1