Справа № 944/1891/22
Провадження №1-кп/944/795/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2020 року за № 0000055, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Понінка Полонського району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, із вищою освітою, інструктора із зв`язку Військової частини НОМЕР_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 410 Кримінального кодексу України,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України інструктором відділення підготовки підрозділів бойового забезпечення навчального центру підготовки підрозділів Військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, упродовж лютого-березня 2021 року викрав 200 літрів дизельного палива вартістю 4136,00 грн, яке систематично зливав у невеликих кількостях з військової техніки Військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 , та переховував викрадене дизельне пальне у бочці об`ємом 200 літрів на території комплексу водолазної підготовки Військової частини НОМЕР_2 , яка розташована в: АДРЕСА_1 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 410 Кримінального кодексу України.
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зазначив, що причиною вчинення злочину була потреба в коштах на лікування батька.

Обвинувачений, прокурор та захисник в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Отже, встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також з врахуванням викладеного суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст. 410 Кримінального кодексу України як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
З наданих прокурором матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, встановлено, що ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину,не судимий, за місцем служби характеризується позитивно, має заохочення під час проходження військової служби, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є учасником бойових дій.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, а також ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 410 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком 5 років.
Водночас, суд, беручи до уваги наведене, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення, на думку суду, можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Крім того, постановою старшого слідчого третього слідчого відділення Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 12 березня 2021 року визнано речовими доказами бочку синього кольору, в якій міститься 200 літрів рідини темно-синього кольору.
Згідно з нормами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Зважаючи на викладене, суд вважає, що речовий доказ бочку синього кольору, в якій міститься 200 літрів рідини темно-синього кольору слід повернути законному володільцю Військовій частині НОМЕР_1 .
Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати на проведення криміналістичних експертиз нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів у загальному розмірі 15788 грн 05 коп, що підтверджується відповідними довідками Львівського НДЕКЦ МВС України від 25 травня 2021 року та 18 лютого 2022 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути витрати на залучення експерта в розмірі 15788 грн 05 коп.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 410 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України нагляд за ОСОБА_4 як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно з частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 15788 (п`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 05 копійок.
Речовий доказ бочку синього кольору, в якій міститься 200 літрів рідини темно-синього кольору повернути законному володільцю Військовій частині НОМЕР_1 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1