Справа № 514/847/22
Провадження № 1-кп/497/79/22
УХВАЛА

28.07.22 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Болграді, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000023 від 04.05.2022 року за ч.3 ст. 332 КК України відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голиця, Болградського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, раніше засудженого 25.05.2021 року вироком Арцизького районного суду Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Болградського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України підсудне Болградському районному суду Одеської області.
Так, 26.07.2022 року прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з визначенням місця утримання в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор" строком на 60 діб та визначенням розміру застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в якому посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), до обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням місця тримання в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор" строком до 01.08.2022 року включно, з одночасним визначенням розміру застави у межах 150 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 372 150,00 грн., зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими. Та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. Ризики обумовлені тим, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має незняту та не погашену в законному порядку судимість, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку. На підставі вищезазначеного прокурор, вважає за доцільним обрати саме цій запобіжний захід, який забезпечить виконання обвинуваченим його обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_5 , присутність якого в залі судового засідання за клопотанням прокурора, була забезпечена ухвалою суду про відеоконферензв`язок з установю де він утримується під вартою, відмовився приймати участь у судовому засіданні 28.07.2022 року в режимі відеоконференції.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав подане клопотання про обрання запобіжного заходу, зазначив, що у з`явзку з введенням на всієї території України воєнного стану, не можливо було конвоювати ОСОБА_5 в судове засідання для розгляду клопотання, його не бажання бути присутнім в судовому засіданні в режимі відеоконференції є способом захісту, а не обрання запобіжного заходу на даний час, може привести до його звільнення з-під варти, тому просить суд розглянути клопотання в даному судовому засідання без участі обвинуваченого. Щодо призначення кримінального провадження до розгляду вважає за необхідне відкласти підготовче судове засідання.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти поданого прокурором клопотання, вважав його не вмотивованим, не обґрунтованим та незаконним. Зазначив, що обрання запобіжного заходу на досудовому розслідування було здійснено з порушенням відповідних строків. Він вважає, що ОСОБА_5 на сьогоднішній день незаконно перебуває під вартою. Щодо цього клопотання, то вважає що ніяких ризиків, передбачених ст.177 КПК України не має, його підзахисний жодним чином не перешкоджав та не перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні. Сама лише тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину та суворість покарання, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки це суперечило б презумпцію невинуватості. На свідків, експертів, спеціалістів ОСОБА_5 ніякого впливу не здійснював та не здійснює. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно. Він має підсобне господарство, в якому є велика поголів`я худоби, яких він самостійно доглядає, чим заробляє на життя. На підставі вище викладеного просить відмовити у задоволенні клопотання.
Указом Президента України № 64/2022 року від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" з зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого продовжена до цього часу. Тобто етапувати обвинуваченого ОСОБА_5 в такий період до Болградського районного суду з м.Одеси, де він утримується під вартою, не безпечно та не можливо. Його не бажання брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідчить про обрання тим певної позиції та є його особистим правом, в той час як суд обмежений відповідними строками, щодо розгляду клопотань заявлених учасниками провадження.
Дослідивши певні докази по справі, суд приходить до висновку про можливий розгляд клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 , а його відмова приймати участь в судовому засіданні через забезпечення відоконференції суд сприймає як намагання перешкоджати проведенню судового засідання та закінчення строку тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
У відповідності до Рішення Конституційного суду України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Рішенням Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017 встановлено, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. Отже, у разі відсутності вмотивованого рішення суду, яким дозволено позбавлення особи свободи на період, визначений цим судовим рішенням, така особа має бути негайно звільнена.
Дане клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою внесено з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства. Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із конфіскацією майна, цей злочин пов`язаний із незаконним переправленням громадянина України через державний кордон, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан та особам чоловічої статі заборонено перетинати державний кордон, тому перебуваючи на свободі він може вчинити дії, які перешкоджають встановленню всіх обставин та здійснити на свідків вплив. Крім цього ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 07.06.2021 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.08.2022 року включно.
На цієї стадії процесу суд повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим зникнення або зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували під час обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання обвинуваченого винним, тому що вказане питання вирішується в нарадчої кімнати при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.
На цей час вказані ризики для кримінального провадження не зникли, вони не зменшились, залишились актуальними до цього часу.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкості вчинених злочинів, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, міцністю соціальних зв`язків підозрюваного за місцем його проживання (характеризується негативно, ніде не працює, не навчається, не одружений, на утримання дітей не має), не є доцільним з точки зору мети і підстав застосування запобіжних заходів.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з п.1 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального злочину, за яким він обвинувачується, постійного місця роботи не має, відсутні відомості про будь-які взагалі джерела його доходів, суд вважає за необхідне визначити заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481.00 гривень х 80 = 31 530,00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений під час дії запобіжного заходу, суд вважає за необхідне покласти наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Крім цього, суд вважає за необхідним конвоювати обвинуваченого ОСОБА_5 до Ізмаїльського СІЗО, за місцем розгляду справи.
Підготовче судове засідання, через неможлівість його проведення у звязку з відмовою обвинуваченого приймати в ньому участь, суд вважає необхідним відкласти.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 194-199, 314-316, 395 КПК
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят днів) з утриманням його в Державній установі "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали - 25 вересня 2022 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатися за межі Болградського району без дозволу, суду; здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 вересня 2022 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Етапувати ОСОБА_5 до Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Підготовче судове засідання відкласти на 22.08.2022 року о 10.00 годині.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.08.2022 року.

Суддя ОСОБА_1