Справа № 455/1119/22
Провадження № 1-кп/455/247/2022
ВИРОК
Іменем України
07 вересня 2022 року м.Старий Самбір

СТАРОСАМБІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000412 від 12.08.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126 - 1 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, інваліда ІІІ групи, раніше засудженого:

1) вироком Старосамбірського районного суду Львівської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців;

2) вироком Старосамбірського районного суду Львівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП щодо своєї сестри - ОСОБА_5 , із якою він спільно проживає, пов`язаний спільним побутом і має взаємні права та обов`язки, що підтверджується постановами Старосамбірського районного суду від 15.09.2021 року та 28.07.2022 року, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 умисно та безпричинно, в період часу з 14.09.2021 року по 24.07.2022 рік перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань на ґрунті неприязних відносин систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, чим принижував її честь і гідність та завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Продовжуючи свої систематичні протиправні дії, 12.08.2022 року, приблизно о 12:00 годині, обвинувачений перебуваючи по місцю проживання, що за вищевказаною адресою, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме: викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

2. Правова кваліфікація дій обвинуваченого

Дії обвинуваченого судом кваліфікуються за статтею 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

3. Позиція сторони захисту

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив суворо його не карати.

3. Обсяг досліджуваних судом доказів

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

4. Допит обвинуваченого

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та під час допиту підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення та пояснив суду, що він дійсно проживає разом з потерпілою, яка приходиться йому сестрою. Між ним та потерпілою, неодноразово відбувались сварки, оскільки сестрі не подобалось, що обвинувачений часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Наразі він та потерпіла не конфліктують.

5. Призначення покарання за статтею 126-1 КК України

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання

Судом враховано, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин з прямим умислом, є інвалідом 3 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Оцінивши вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що для досягнення мети, визначеної частиною 2 статті 50 КК України, а саме не тільки кари, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України у виді 240 годин громадських робіт, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, озвученої в судовому засіданні.

6. Призначення остаточного покарання за сукупністю вироків

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України (частина 3 статті 78 КК України).

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (частина 1 статті 71 КК України).

При складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт (підпункт «г» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України).

Верховним Судом в у постанові від 14.09.2021 року у справі №127/25037/17 здійснено правовий аналіз вищевказаних норм КК України, і ця правова позиція враховується судом при призначенні покарання у цьому кримінальному провадженні:

У випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним і має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Таким чином, звільнення від покарання з випробуванням не є невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а є лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

При цьому, в разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення, повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.03.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 та частиною 3 статті 185 КК України та за сукупністю злочинів призначено йому покарання остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Крім того, вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків, а саме - до покарання, призначеного за даним вироком у виді 240 годин громадських робіт, слід повністю приєднати невідбуті покарання:

1) за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.03.2022 року - 3 роки позбавлення волі;

2) за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022 року - штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

При здійсненні складання покарань за сукупністю вироків перевести менш суворий вид покарання - громадські роботи, в більш суворий вид покарання - позбавлення волі, виходячи з їх співвідношення, де одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

При призначенні покарання також врахувати, що відповідно до вимог частини 3 статті 73 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконуються самостійно.

Керуючись статтями 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

За сукупністю вироків, враховуючи правила складання покарань, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуті покарання за попередніми вироками, а саме: вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 22.03.2022 року та вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022 року.

Остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі та у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Покарання у виді штрафу - виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області. Обставини, які ніким не оспорювалися в ході судового розгляду та дослідження доказів щодо яких судом було визнано недоцільним - оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1