Справа №: 148/1528/22
Провадження № 1-кп/148/185/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Тульчин обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баранівка, Баранівський район Житомирська область, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В С Т А Н О В И В:

В провадження Тульчинського районного суду Вінницької області надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувальний акт внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000168 від 27.06.2022 року.

В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити по кримінальному провадженню судовий розгляд з викликом учасників кримінального провадження, також заявив клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 строком на 60 днів, оскільки не відпали ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже остання вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, адже в ході ознайомлення із матеріалами кримінального провадження вона може дізнатись особисті дані та адреси вказаних осіб; враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 її матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, є обґрунтовані підозри вважати, що остання може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до розгляду також не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче засідання не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Тульчинському районному суду Вінницької області.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Враховуючи думку учасників судового провадження, судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні.

Щодо клопотання прокурора про продовження терміну тримання під вартою, вислухавши думку учасників кримінального провадження дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

За привалами ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014, відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_5 спливає 28.09.2022 року, судовий розгляд кримінального провадження продовжується, ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої зберігаються і на даний час, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для зміни їй раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Разом з цим, оцінюючи вищевказані обставини, суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Окрім того, суд встановив, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконного впливу на свідків та потерпілих, не зменшилися і не припинили існувати, й дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченій строку тримання під вартою та відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу. Так, оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, суд виходить із вимог КПК України щодо порядку отримання показань цих осіб на різних його етапах, та те, що ризик такого впливу з боку обвинуваченої існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та їх дослідження. Ці висновки узгоджуються й з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченої, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»). Таким чином в конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченої та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом не встановлено переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою та в судовому засіданні стороною захисту не доведені та у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні,

У зв`язку з чим, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу обвинуваченої та характер висунутого обвинувачення, тяжкість злочину і можливого покарання, а також враховуючи, що мета, підстави, що стали обставиною для обрання та продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора про необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

Керуючись ст. ст. 176-178, 314, 331, 334 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області на 14.00 годину 12 жовтня 2022 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Про місце та час розгляду кримінального провадження повідомити учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баранівка, Баранівський район Житомирська область, зареєстрованої, за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді "тримання під вартою", на шістдесят днів, тобто по 26 листопада 2022 року.

Ухвалу вручити учасникам провадження, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.

Ухвала судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1