Центральний районний суд м. Миколаєва
справа № 490/1658/22-к
провадження № 1-кс/490/1831/2022
УХВАЛА

20 липня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на об`єкт рухомого майна, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: автомобіль NISSAN JUKE, державний номер НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2022 року за № 0000097, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), але не раніше 02.03.2022 року громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території тимчасово окупованого Збройними Силами Російської Федерації м. Херсон (більш точного місця на даний час не встановлено), не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, здійснив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану, з метою надання допомоги державі агресору в проведенні підривної діяльності та веденні агресивної війни проти України.
Зокрема, з вказаного часу ОСОБА_6 , перебуваючи у тимчасово окупованому ЗС РФ м. Херсон, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання допомоги ЗС РФ та спеціальних служб РФ в подальшій окупації та анексії всієї території України, в т.ч. м. Миколаєва та Миколаївської області, отримавши від невстановлених на даний час представників вказаних військових та спеціальних формувань РФ завдання та обов`язки щодо здійснення розвідувальної діяльності проти України, збору інформації військового характеру, в тому числі шляхом побудови агентурної мережі з числа громадян України, військовослужбовців ЗС України, та залучення до цього інших осіб, які б погодилися виконувати поставлені ним та його кураторами (керівниками) завдання на шкоду основам національної безпеки України, на виконання такого завдання та обов`язків, використовуючи наявні в його розпорядження загально доступні засоби дистанційної комунікації (мобільні телефони, планшети, ПК), в т.ч. з можливість обміну миттєвими повідомленнями (мессенджери «Telegram», «Viber»), здійснював пошуку, підбір та підготовку осіб, з числа місцевих мешканців м. Миколаєва, в т.ч. раніше знайомих йому, які також сповідують ідеї проросійської спрямованості та не сприймають державну владу в Україні з метою їх залучення до надання допомоги державі агресору у веденні агресивної війни проти України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що однією з осіб, яких ОСОБА_6 залучив до надання допомоги РФ в проведенні підривної діяльності проти України, а саме для здійснення збору інформації щодо місць дислокації особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва та області для подальшої передачі йому такої інформаціє, а також інших завдань на шкоду основам національної безпеки України, є мешканка м. Миколаєва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), однак не раніше 02.03.2022 року, усвідомлюючи що ОСОБА_6 перейшов на бік ворога, безпосередньо причетний та діє за завданнями спеціальних органів РФ, у невстановлений на даний час спосіб, надала згоду на співпрацю з таким представником РФ на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
Так, в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 19.03.2022 року ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання завдання та своїх обов`язків щодо збору інформації військового характеру та залучення до цього інших осіб, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення розвідувальної діяльності в інтересах РФ, у невстановлений на даний час спосіб поставив ОСОБА_5 , завдання, яке полягало у зборі інформації щодо місць дислокації та передислокації особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва. При цьому, ОСОБА_6 провів з ОСОБА_5 інструктажі щодо дотримання правил конспірації та правил безпеки у проведенні підривної діяльності проти України, зокрема, щодо необхідності постійного видалення з телефонів та мессенджерів зібраної та переданої інформації, використання під час спілкування слів, прихованого для необізнаних про їх злочинну діяльність осіб змісту, тощо.
В свою чергу ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Миколаєві, в період щонайменше з 19.03.2022 року по 16.05.2022 року, усвідомлюючи, що починаючи з 24.02.2022 року, в умовах агресивної війни Російської Федерації проти України, її розвідувальні органи та спеціальні служби ведуть проти України розвідувальну та підривну діяльність, передбачаючи, що її дії можуть завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, будучи достовірно обізнаною про перехід ОСОБА_6 на бік РФ, на виконання його завдання, збирала та використовуючи свій власний мобільний телефон з номером НОМЕР_3 , в т.ч. програми для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет «Telegram» та «Viber», передавала останньому, на регулярній основі, інформацію про місця дислокації, пересування, особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва, інформацію про результати та наслідки обстрілів ЗС РФ військових та цивільних об`єктів на території м. Миколаєва, а також іншу інформацію щодо військової обстановки в місті Миколаєві.
У зв`язку з вищевикладеним 16.05.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2. ст. 111 КК України.
Також згідно з положеннями ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. В такому випадку арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини поважності неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, не явка слідчого та/або прокурора в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально - правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000097 від 05.04.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

Згідно відповіді з територіального сервісного центру МВС №4841 (№31/358/14/1 від 17.05.2022) встановлено, що за ОСОБА_5 на теперішній час, зареєстровано автомобіль NISSAN JUKE, державний номер НОМЕР_2 .
Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування знищення, перетворення, відчужування.

Враховуючи, що в даному випадку арешу підлягає транспортний засіб, то слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність при арешті вказаного майна заборонити відчуження та використання даного автомобіля.

Таким чином, з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації як виду покарання на підставі вироку суду та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на вищевказане майно, а клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на на об`єкт рухомого майна, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: автомобіль NISSAN JUKE, державний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони відчужування та використання.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчими, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000097 від 05.04.2022 року.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1