Справа № 302/659/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

04.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/60/22 за апеляційною скаргою, яку подав начальник Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з вищою освітою, непрацююча, неодружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, судима за вироком Великоберезнянського районного суду від 14.04.2021 за ч. ч. 1, 3 ст. 190 та ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, від відбування якого звільнена на підставі ст. ст. 104, 76 цього Кодексу з іспитовим строком один рік,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання частково приєднано невідбуту нею частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2021 року у виді позбавлення волі строком 6 (шість) місяців, і остаточно до відбуття обвинуваченій ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування обвинуваченою ОСОБА_7 покарання визначено рахувати із дня її фактичного затримання.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

02 травня 2021 року приблизно о 17 год, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , власницею якого є ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, умисно, таємно, повторно, скориставшись відсутністю власниці, упевнившись у тому, що її ніхто не бачить, викрала із шухляди, розташованої у спальній кімнаті будинку, грошові кошти в сумі 20000 чеських корун (офіційний курс гривні щодо іноземної валюти відповідно до курсу, встановленого НБУ станом на 05.05.2021 становить 1,3028 грн за одну одиницю) та дві золоті обручки, вартість яких відповідно до накладної № 108 п/п ОСОБА_9 становить 9800 грн, які належали потерпілій ОСОБА_8 , внаслідок чого останній спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 35856 грн.

В апеляційній скарзі начальник Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, а також вид та розмір призначеного ОСОБА_7 покарання, у тому числі й остаточного, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, вказує на те, що вирок підлягає до зміни через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, не взяв до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_7 кримінальне правопорушення вчинила 02.05.2021, тобто у період іспитового строку, встановленого їй вироком від 14.04.2021, що в свою чергу свідчить про те, що остаточне покарання повинно бути призначене ОСОБА_7 на підставі ст. ст. 71, 72 КК України. Просить вирок у частині призначення ОСОБА_7 покарання змінити: призначити обвинуваченій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; на підставі ст. ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом складання, частково приєднати невідбуте ОСОБА_7 покарання за вироком Великоберезнянського районного суду від 14.04.2021 у виді позбавлення волі на строк 6 місяців і остаточно до відбуття обвинуваченій ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, а у решті вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченої ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченої та потерпілої береться до уваги те, що: обвинувачена та потерпіла належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали; в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої; апеляційним судом обов`язковість явки обвинуваченої та потерпілої на розгляд кримінального провадження не визнавалась.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, а також вид та розмір призначеного, у тому числі й остаточного, покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, сторонами кримінального провадження не оспорюється, а тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється.

Дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також враховує те, що під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції, врахувавши думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_7 (визнавальними показами) та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченої.

Тому, вирок переглядається у межах доводів апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про те, що вирок підлягає до зміни через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, апеляційним судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 таємно викрала чуже майно 02.05.2021, будучи засудженою відповідно до вироку Великоберезнянського районного суду від 14.04.2021 за ч. ч. 1, 3 ст. 190, ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України із призначенням їй на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, від відбування якого її звільнено на підставі ст. ст. 104, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Тобто, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, скоєно нею під час іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Однак, суд першої інстанції, залишивши поза увагою наведені вище норми та обставини, дійшов помилкового висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки повинен був застосувати положення ст. 71 КК України.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

Із цих підстав, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зміни вироку у частині призначення ОСОБА_7 покарання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б слугували безумовною підставою для його скасування, у тому числі й із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав начальник Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2021 року щодо обвинуваченої ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 змінити: вважати ОСОБА_7 винуватою за ч. 2 ст. 185 КК України із призначенням їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання частково приєднати невідбуту нею частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14.04.2021 у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) місяців, і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: