Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2967/17
Провадження № 1-кп/490/662/2017
У Х В А Л А

2 квітня 2018 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

їх захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 000165 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України,

та

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Очакові Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369-2 Кримінального Кодексу України,

встановив:

15 травня 2017 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України та ОСОБА_5 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369-2 Кримінального Кодексу України.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор заявив клопотання про дослідження під час судового розгляду кримінального провадження, як доказу, відомостей, отриманих внаслідок огляду речей, вилучених в обвинуваченого ОСОБА_8 під час особистого обшуку, надавши документ, у якому зафіксовані вказані відомості - протокол огляду речей від 06 жовтня 2016 року.

Захисник ОСОБА_6 у суді просив суд про визнання вказаних відомостей недопустимим доказом.

В обґрунтування послався про те, що особистий обшук ОСОБА_8 , під час якого були вилучені оглянуті 06 жовтня 2016 року речі, був проведений з порушенням права на захист. Як розтлумачив далі захисник, особистий обшук обвинуваченого був проведений під час його / ОСОБА_8 / затримання, в ході якого той заявив про те, що бажає мати захисника. Проте, захисник йому наданий не був, натомість слідчий продовжив вчиняти слідчі дії за відсутності захисника, провівши, зокрема, особистий обшук затриманого.

Як пояснив далі захисник, за такого відомості, що містяться у вилучених в ОСОБА_8 за вказаних обставин речах, є недопустимим доказом, як доказ, отриманий з порушенням права на захист. Отже, результати дослідження таких речей, що відображені у вказаному прокурором протоколі огляду речей від 06 жовтня 2016 року, як похідний доказ, також є недопустимим доказом.

Обвинувачений ОСОБА_8 заявлене його захисником клопотання підтримав. При цьому він пояснив, що під час його затримання дійсно вказував про те, що потребує послуг захисника, але захисник йому наданий не був; йому роз`яснили, що участь захисника буде забезпечена "потом".

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 у суді клопотання захисника ОСОБА_6 підтримали.

Прокурор у суді обґрунтованість міркувань захисту щодо порушення права ОСОБА_8 на захист під час його особистого обшуку не заперечувала, але вважала, що питання про недопустимість відомостей, отриманих під час огляду речей, має бути вирішеним не на цій стадії кримінального процесу, але - у нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Після вислуховування сторін та дослідження матеріалів кримінального провадження суд дійшов такого.

Матеріали справи свідчать, що 04 жовтня 2016 року ОСОБА_8 був затриманий; під час затримання зазначав, що "бажає, щоб його права захищав захисник".

При цьому можливість скористатись послугами захисника обвинуваченому надана не була, під час його затримання за відсутності захисника був проведений його /обвинуваченого/ особистий обшук, під час проведення якого були вилучені мобільні телефони.

06 жовтня 2016 року вказані мобільні телефони були оглянутими, про результати такого огляду був складений "Протокол огляду речей".

Між цим, відповідно до статей 48, 49 Кримінального Процесуального Кодексу України захисник може бути залучений підозрюваним на будь-якій стадії кримінального провадження, а слідчий та прокурор зобов`язані або - надати особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або ж - залучити захисника за вимогою такої особи.

Окрім того, Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні у справі «Леонід Лазаренко проти України» (Заява № 22313/04) вказував таке

Суд постійно розглядав доступ до адвоката на початкових стадіях провадження як процесуальну гарантію права не свідчити проти себе та основоположну гарантію проти поганого поводження, зазначаючи про особливу вразливість обвинуваченого на ранніх стадіях провадження, коли він стикається зі стресом самої ситуації і надзвичайно складним відповідним кримінальним законодавством. Будь-які винятки щодо реалізації цього права повинні бути чітко обумовлені, а їх застосування суворо обмежене в часі. Ці принципи є особливо важливими, коли йдеться про серйозні обвинувачення. /пункт 50/.

І далі:

… Обмеження права … на захист під час первісної стадії … не може бути виправленим ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження /пункт 57/.

Таке дозволяє дійти висновку про те, що особистий обшук ОСОБА_8 був проведений з порушенням його права на захист.

Відповідно ж до прямих вказівок пункту 3 частини 2 статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин відомості, що були отриманими під час такого обшуку, є недопустимим доказом.

Оскільки ж "Протокол огляду речей" від 06 жовтня 2016 року містить відомості про результати дослідження речей, отриманих під час особистого обшуку обвинуваченого, такі відомості є недопустимим доказом.

При цьому відповідно до частини 3 статті 88, частини 2 статті 89 Кримінального Процесуального Кодексу України ці докази мають визнаватись недопустимими на будь-якій стадії кримінального процесу, але не лише під час ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.

Отже, вказані відомості слід визнати недопустимим доказом, що тягне за собою припинення їх дослідження у судовому засіданні та неможливість використання цих відомостей під час подальшого доказування у справі.

Заперечення ж прокурора суперечать наведеним вище вказівкам частини 3 статті 88 Кримінального Процесуального Кодексу України, отже - є неприйнятними.

За такого клопотання захисту підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_9 - задовольнити.

Визнати недопустимими доказами відомості, отримані внаслідок проведення огляду речей ОСОБА_8 , що відображені у протоколі від 06 жовтня 2016 року, що тягне за собою припинення їх дослідження та неможливість їх використання під час подальшого доказування у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =