Справа 688/2975/16-к
№ 1-кп/688/68/22
Ухвала

27 липня 2022 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за №000025 по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Славути Хмельницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Лабитнанге Тюменської області Російської Федерації, громадянки України, проживаючої в АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України,
встановив:
Історія провадження
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 січня 2022 року скасовано вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 серпня 2017 року у кримінальному провадженні №0000025 від 09 січня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_9 за п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 за п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_11 за ч.3 ст.27, п.п.11,12 ч.2 ст.115 КК України, призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2022 року, справу передано для розгляду колегії суддів: головуючому судді ОСОБА_1 , суддям ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року призначено підготовче судове засідання на 18 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 18 квітня 2022 року, призначено судовий розгляд даного кримінального провадження на 21 березня 2022 року, яке відкладено на 06 квітня 2022 року за клопотаннями прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_10 у зв`язку з введенням воєнного стану та неможливістю прибути у судове засідання, та через неявку потерпілої ОСОБА_12 .

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 березня 2022 року залишено без змін ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 по 18 квітня 2022 року включно.

30 березня 2022 року на адресу суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_12 , в якій вона підтримала власні показання, дані під час судового розгляду справи та про розгляд справи без її участі.

06 квітня 2022 року розгляд справи відкладено на 12 квітня 2022 року, у зв`язку з технічною неможливістю проведення судового засідання у режимі відеоконференції за клопотанням захисника ОСОБА_8 та на 15 квітня 2022 року, з метою забезпечення права обвинувачених на захист, у зв`язку з неврученням стороною обвинувачення копій клопотань про продовження запобіжних заходів стороні захисту.

Ухвалою суду від 15 квітня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків строком до 13 червня 2022 року, розгляд справи відкладено на узгоджені дати 19, 23 та 30 травня 2022 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року залишено без змін ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 квітня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 по 13 червня 2022 року включно.

19, 23 та 30 травня 2022 року в судовому засіданні досліджувалися письмові докази, оголошувались перерви у зв`язку з закінченням часу, відведеного на розгляд справи.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням відповідних обов`язків строком до 10 серпня 2022 року. Визначено обвинуваченій ОСОБА_11 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн.
Розгляд справи відкладено на узгоджені із сторонами дати 26 та 27 липня 2022 року. При відкладенні розгляду справи, судом заплановано продовження дослідження письмових доказів у справі впродовж робочого часу.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2022 року залишено без змін ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_11 по 08 серпня 2022 року включно.

25 липня 2022 року на електронну адресу суду надійшли клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 та клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

26 липня 2022 року адвокат ОСОБА_13 подала до суду клопотання про зміну обвинувачений ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який у виді особистої поруки або домашній арешт за адресою: АДРЕСА_4 або на інший альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі. У випадку застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки, ОСОБА_11 передати на особисту поруку трудовому колективу Адвокатського об`єднання «Асмунд» та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, утриматись від спілкування з потерпілими та свідками.

Перед оголошенням перерви у судовому засіданні 26 липня 2022 року, у зв`язку з закінченням робочого часу, захисник ОСОБА_13 повідомила суд про неможливість прибути у судове засідання на узгоджену дату 27 липня 2022 року, у зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні іншого суду, у якому заплановано допит свідків обвинувачення, а також про неможливість прибути у судове засідання іншого захисника обвинуваченої ОСОБА_11 ОСОБА_7 , у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі, у якому вона представляє інтереси обвинуваченого, що захворів на інсульт, і щодо якого вирішуватиметься питання про звільнення від покарання.

26 липня 2022 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_11 - ОСОБА_7 про проведення судового засідання, призначеного на 27 липня 2022 року у режимі відеоконференції з використанням власних технічних пристроїв.

Ухвалою суду від 27 липня 2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення дистанційного судового засідання.

В судовому засіданні 27 липня 2022 року, захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), посилаючись на зайнятість у іншому судовому засіданні, заперечила проти продовження дослідження письмових доказів у справі, просила розглянути клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу.

Зміст клопотань про продовження та про зміну запобіжного заходу.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав письмові клопотання, подані на електронну адресу суду 25 липня 2022 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 строку тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_10 строку домашнього арешту на 60 діб. Клопотання обґрунтував тим, що ризики, визначені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченим запобіжних заходів, не зменшились, у зв`язку із чим виникла необхідність у їх продовженні. Вважає, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності вони можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, на їх показання, залякувати їх та погрожувати їм, що буде впливати на розгляд справи по суті, можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти таким ризикам, належним чином не гарантуватимуть належної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_10 не заперечив проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, без носіння електронного засобу контролю, посилаючись на те, що не порушує встановлених обмежень та не має наміру ухилятися від суду. Вказуючи на необхідність проходження лікування, що є перешкодою для носіння електронного засобу контролю, просив його зняти.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 заперечила щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який триває понад чотири місяці, оскільки обвинувачений дотримується встановлених судом обмежень, негативних характеристик щодо нього у розпорядженні суду не має, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може встановлюватися на строк понад 6 місяців.

Обвинувачений ОСОБА_9 заперечив проти продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що прокурором не наведено доказів існування ризиків, які були підставою обрання такого заходу. Зазначив, що не має наміру впливати на свідків, більшу частину яких навіть не знає, йому також не відома їх адреса, зацікавлений у найшвидшому розгляді справи, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою АДРЕСА_5 , де проживають його тітка та дядько, які проти цього не заперечуватимуть.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що наявність ризиків, на які вказує прокурор не підтверджені жодними доказами. Просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_11 заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що не має наміру виїхати за межі України, вона лише народилась в Росії, однак є сиротою і проживає в Україні з шестирічного віку. Крім того, не має закордонного паспорту, ніколи не переховувалася та не уникала суду. Під вартою перебуває понад шість років, а тому майже відбула весь термін покарання, призначений попереднім судом, тому у неї не має необхідності переховуватися. Просила врахувати, що вона не вчиняла жодних порушень, та обрати їй більш м`який запобіжний захід, виконуватиме покладені на неї, у зв`язку з цим, обов`язки.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 заперечила проти продовження обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила, що не доведено ризиків, на які посилається прокурор при обґрунтуванні його клопотання. Застава, визначена судом 10 червня 2022 року не може бути внесена обвинуваченою ОСОБА_11 , оскільки вона, перебуваючи під вартою не має засобів для існування, а визначений судом розмір застави є необґрунтованим. Внаслідок тривалого тримання під вартою обвинувачена втратила соціально-корисні зв`язки зі своїми друзями та знайомими, а тому відсутні особи, які могли б внести замість неї заставу. Зазначає, що жодні докази не встановлюють вину обвинуваченої ОСОБА_11 , чим порушується її право на волю. Перебуваючи під вартою 6 років та 3 місяці, ОСОБА_11 відбула майже 13 років покарання, яке може бути призначено у разі постановлення обвинувального вироку за інкриміноване їй кримінальне правопорушення. Крім викладеного, необхідність зміни запобіжного заходу обґрунтовує значним перебуванням обвинуваченої у місцях попереднього ув`язнення. Сторона обвинувачення затягує розгляд справи, не довела наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, не надала жодних доказів, які б встановлювали обґрунтовану підозру, а станом на 10 червня 2022 року судом досліджено практично всі докази, які на думку сторони обвинувачення підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_11 , жоден з доказів не підтверджує вину обвинуваченої ОСОБА_11 та її причетність до інкримінованого їй злочину, сторона обвинувачення не довела часу, місця та спосіб злочинної домовленості. За період перебування обвинуваченої під вартою у неї значно погіршився стан здоров`я, виявлено ряд захворювань, які потребують лікування. У неї на утриманні є двоє малолітніх дітей, яким потрібна мама, вона піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. Вказуючи на те, що знайома обвинуваченої ОСОБА_14 не заперечує проти проживання останньої у її квартирі у випадку застосування домашнього арешту, бере на себе зобов`язання утримувати її доки ОСОБА_11 не знайде собі заробіток, а адвокатське об`єднання «Асмунд» в особі трудового колективу просить передати обвинувачену ОСОБА_11 на особисту поруку, просила задовольнити клопотання про з міну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти розгляду клопотання захисту про заміну обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу, посилаючись на те, що клопотання підготовлене від імені захисника ОСОБА_7 , а підписане захисником ОСОБА_13 , а тому воно не відповідає вимогам КПК.

Застосоване законодавство.
Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінка та мотиви суду
Вислухавши позицію та аргументи учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та позицію захисту щодо їх недоведеності, суд враховує наступне.

Прокурор зазначає, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 можуть переховуватися від суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, можуть незаконно впливати на свідків, здійснювати їх залякування, погрожувати їм, а також можуть перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, оскільки мало місце затягування розгляду справи шляхом заявлення різного роду клопотань.

Щодо доводів сторони обвинувачення про можливе перешкоджання кримінальному провадженню та впливу на свідків, суд враховує, що у клопотанні прокурор хоч і посилається на ризик незаконного впливу на свідків, проте жодним чином його не мотивує.

Разом тим, з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що на стадії досудового розслідування допитано ряд осіб як свідків, проте свідки в порядку статті 225 КПК не допитувались. Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань, що після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - свідок допитується безпосередньо в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, не можна вважати ризиком перешкоджання кримінальному процесу іншим чином, на який посилається прокурор, - заявлення різного роду клопотань з метою затягування процесу. Оскільки такі дії обвинувачених необхідно розцінювати, як право обвинуваченого на захист та реалізацію прав закріплених у ст.42 КПК України.

Суд зазначає, що всі судові засідання призначаються на узгоджені із сторонами дати та час, відкладення розгляду справи відбувається лише в разі закінчення часу, відведеного для розгляду даної справи чи за клопотанням сторін кримінального провадження. Станом на дату вирішення клопотань щодо запобіжних заходів, судом не завершено дослідження письмових доказів, зокрема, у зв`язку з неможливістю участі у судовому засіданні 27 липня 2022 року захисників обвинуваченої ОСОБА_11 , хоча дата судового засідання заздалегідь - 10 червня 2022 року, узгоджена судом із сторонами кримінального провадження. Обвинувачені показань не надавали, свідки не допитані, тому враховуючи стадію судового розгляду, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри, пред`явленої обвинуваченим, зокрема ОСОБА_11 . Не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, суд вважає, що підозра є обґрунтованою у розумінні ч.1 ст.194 КПК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Суд враховує вимоги п.п.1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Обставини, що враховувалися судом під час обрання та під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а обвинуваченому ОСОБА_10 у виді домашнього арешту, на час розгляду клопотання не змінилися, підстав для застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу немає.

Суд відхиляє твердження сторони обвинувачення про те, що клопотання захисту обвинуваченої ОСОБА_11 не підлягає розгляду, оскільки воно не відповідає вимогам КПК. Суд зазначає, що захист обвинуваченої ОСОБА_11 здійснюють два адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які законом наділені відповідними повноваженнями, в т.ч. щодо заявлення клопотань та їх підтримання у судовому засіданні. Всі клопотання заявляються виключно інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 , а тому не має перешкод для розгляду клопотання захисту, поданого одним адвокатом та підтриманого іншим. Той факт, що у клопотанні зазначено ім`я захисника, який подає клопотання ОСОБА_7 , а підписане захисником ОСОБА_13 від власного імені не є перешкодою для розгляду такого клопотання, оскільки воно подане в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 .

Відповідно до ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених у КПК. У зв`язку із цим розумно очікувати добросовісної процесуальної поведінки як від сторони обвинувачення, так і від сторони захисту.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_10 про необхідність скасування такого обов`язку як носіння електронного засобу контролю не знайшло свого підтвердження належними доказами. Так, умови застосування електронних засобів контролю визначаються ст.195 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник не довели суду належними доказами, що застосування електронного засобу контролю суттєво порушує нормальний уклад життя обвинуваченого, спричиняє значні незручності в його носінні, в т.ч. під час проходження лікування, або може становити небезпеку для його життя та здоров`я. А тому суд не вбачає підстав для скасування покладеного на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язку носити електронний засіб контролю.

Твердження захисника ОСОБА_8 про те, що сукупний строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати шести місяців не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки такі обмеження щодо строку домашнього арешту відповідно до ч.6 ст.181 КПК України діють лише під час досудового розслідування.
Твердження захисту про те, що, перебуваючи під вартою більше шести років, обвинувачені відбули майже по 13 років позбавлення волі, як покарання, яке може бути призначено їм у разі постановлення обвинувального вироку за інкриміноване кримінальне правопорушення, не може бути гарантією виключення ризику втечі та впливу на свідків обвинувачення, з метою зміни ними показань. А тому суспільний інтерес у неупередженому розгляді даної справи та винесенні остаточного рішення виправдовує такий ступінь втручання у право обвинувачених на свободу, як застосування до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту та не є підставою для застосування до них більш м`якого запобіжного заходу.

Суд зазначає, що документального підтвердження того, що обвинувачена ОСОБА_11 за станом здоров`я не може перебувати під вартою в умовах Хмельницького СІЗО, матеріали справи не містять. Згідно повідомлення філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби» в Хмельницькій області, наданої на запит захисника ОСОБА_7 , станом на 01 червня 2022 року стан здоров`я ув`язненої ОСОБА_11 задовільний, в умовах ХММЧ перебуває на диспансерному обліку відповідно до наявних у неї хронічних захворювань. У разі загострення хронічних захворювань їй буде надана медична допомога та на період лікування буде призначено дієтичне харчування. Госпіталізації в лікувальні заклади МОЗ України не потребує. Посилання захисту у клопотанні на власну телефонну розмову захисника ОСОБА_7 із працівником філії ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Хмельницькій області ОСОБА_15 не є доказом того, що обвинуваченій ОСОБА_11 не буде забезпечено дієтичне харчування у разі рекомендацій лікаря.

Суд зауважує, що інформація про наявність у обвинуваченої ОСОБА_11 на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які перебувають під тимчасовою опікою та письмова заява ОСОБА_14 про можливість надання житла обвинуваченій ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_6 , у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт, не можуть бути достатніми для виключення ризику втечі останньої, забезпечення її процесуальної поведінки та ризику впливу на свідків. Крім того, заява ОСОБА_14 не підтверджена її особистими поясненнями та поясненнями всіх співвласників житлового приміщення про наявність їх згоди та умов для проживання обвинуваченої за зазначеною адресою, а також наявності їх згоди на встановлення відповідного втручання у їхні права, пов`язані з правом працівників поліції, з метою контролю за поведінкою ОСОБА_11 з`являтися у житло ОСОБА_14 у будь-який період доби та без попередження. Твердження захисту про те, що у квартирі, яка може бути надана для проживання обвинуваченій, зареєстрована лише ОСОБА_14 не є доказом того, що остання є єдиним власником даного житла, та, що на час розгляду клопотання фактично проживає за даною адресою, житлове приміщення відповідає умовам для проживання в ньому обвинуваченої, а власник житла обізнана та надає згоду на відповідне втручання у її особисте право на недоторканість житла.

Суд також зауважує, що письмове зобов`язання адвокатського об`єднання «Асмунд», яке знаходиться у АДРЕСА_7 , про взяття на особисту поруку обвинуваченої ОСОБА_11 у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт за адресою АДРЕСА_6 , не може бути достатнім для виключення ризику втечі обвинуваченої ОСОБА_11 , її впливу на свідків з метою зміни показань, а також забезпечення явки обвинуваченої до суду.

Суд зазначає, що особиста порука є не тільки заходом попередження спроб обвинуваченого ухилитися від суду, а й процесуальною формою залучення громадськості до виховного впливу на особу. Відповідно до кримінального процесуального законодавства України поручителі зобов`язані забезпечити виконання всіх передбачених ч.5 ст.194 КПК обов`язків обвинуваченого.

Посилання захисту на те, що працівники адвокатського об`єднання, забезпечуватимуть належну поведінку обвинуваченої, яка у разі звільнення з під варти, проживатиме у м. Хмельницькому, під час їх перебування у відрядженнях в м. Хмельницькому викликають у суду обґрунтовані сумніви у дієвості такого заходу, як особиста порука.

Також суд зауважує, що численні посилання захисту на звернення до ЄСПЛ є правом особи, і не може бути підставою для обгрунтування підстави зміни запобіжного заходу на більш м`який, за відсутності відповідних підстав, підтверджених належними та допустимими доказами.

Інші доводи клопотання не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували підставність необхідності продовження строків раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим.
При оцінці можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушать покладені на них процесуальні обов`язки чи здійснять одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 10 червня 2022 року, яка залишена без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 червня 2022 року, обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту в певний період доби з покладенням відповідних обов`язків строком до 08 серпня 2022 року. З об`єктивних причин розгляд справи не може бути завершений до 08 серпня 2022 року.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на 60 днів та у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою більш м`яким відмовити.
Керуючись ст.ст. 9, 177, 178, 183, 197, 372, 395 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 24 вересня 2022 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який полягає у забороні обвинуваченому залишати у період часу з 23 години до 5 години наступного дня місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на 2 місяці до 27 вересня 2022 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не залишати без дозволу суду у період часу з 23 години до 5 години наступного дня місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками; здати, за наявності, власний паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби за місцем проживання; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, обраного обвинуваченій ОСОБА_11 задовольнити.

Обраний відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 24 вересня 2022 року включно.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_11 заставу в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496200 грн., у разі внесення якої, покласти на обвинувачену ОСОБА_11 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання; здати, за наявності, власний паспорт для виїзду за кордон до міграційної служби за місцем проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю. У разі невиконання цих обов`язків, застава звертається у дохід держави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 , підтримане захисником ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 на більш м`який відмовити.

Розгляд справи відкласти на узгоджені дату та час 10 годину 20 вересня 2022 року. Призначити судові засідання на узгоджені дати та час 13 годину 29 вересня та 10 годину 30 вересня 2022 року.

Повний текст ухвали проголошено 28 липня 2022 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

В решті ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя: Неоніла БЕРЕЗЮК

Судді:

ОСОБА_18