Справа №523/7288/21
Провадження №1-кп/523/725/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

в присутності неповнолітньої ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання органів досудового розслідування про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000180 від 19.03.2021 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не заміжньою, дітей не утримані не маючої, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання органів досудового розслідування про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_6 .

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.03.2021р., приблизно о 15год. 00хв., неповнолітня ОСОБА_6 перебуваючи на території «Слобідського кладовища», розташованого по вул. Яші Гордієнка,63 в м. Одесі, маючи намір на наругу над могилою, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, підійшла до намогильної пам`ятної споруди, де згідно гравіювання поховано ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 -19.12.1983р.с.), після чого, здійснила наругу над могилою, яка виразилась у самовільному утворенні надпису балончиком з фарбою на вищевказаній намогильній споруді. В подальшому, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію своїх дій, що виражають зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, розмістила відеозапис, на якому вона робить надпис на намогильній споруді, на своїй сторінці в соціальній мережі "Instagram", після чого, покинула місце скоєння суспільно небезпечного діяння.

В судовому засіданні, прокурор підтримав клопотання та пояснив, що відносно ОСОБА_8 потрібно застосувати примусові заходи виховного характеру, за підстав викладених у клопотанні;

адвокат ОСОБА_4 , законний представник - ОСОБА_5 та сама неповнолітня Годжаєва проти застосування заходів виховного характеру не заперечували та підтримали думку прокурора із викладених в клопотанні підстав та наявних доказів, досліджених судом в засіданні.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, воно вчинене неповнолітньою ОСОБА_8 у віці 15 років, а саме: наруга над могилою, тобто суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.297 КК України.

На момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, 17.03.2021, ОСОБА_8 виповнилося 15 років, тобто відповідно до ст.22 КК України, остання не досягнула віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно-небезпечне діяння.

Частиною 1 ст.501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

За правилами ч.2 ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу та сім`ю неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого і застосовує на підставі ст.ст.97, 105 КК України до неповнолітньої ОСОБА_8 примусовий захід виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі неповнолітньої під нагляд батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є уродженцем м. Одеси, із середньою освітою, зареєстрована та проживає у м. Одесі разом із батьками, визнала свою винуватість у вчиненні суспільно-небезпечного діяння.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні, речові докази до кримінального провадження не долучалися. Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.97, 105 КК України, ст.ст.498-501 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст.слідчого СВ Відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді:

-обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а саме встановити обмеження перебування ОСОБА_6 поза місцем проживання з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби без присутності батьків або осіб, що їх замінюють, на строк 2 (два) місяці; заборонити виїжджати в іншу місцевість без супроводу батьків та дозволу служби у справах дітей Одеської міської ради протягом 2 (двох) місяців;

-передати неповнолітню ОСОБА_6 під нагляд матері - ОСОБА_5 , строком на 1 (один) рік.

На ухвалу суду протягом 7 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси.

Головуючий суддя ОСОБА_1