Номер провадження № 1-кп/243/488/2022
Номер справи 243/2437/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні дистанційно за допомогою відео конференції матеріали кримінального провадження № 0000516, відомості про яке внесено до ЄРДР 08 травня 2022 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Красний Лиман Донецької області, пенсіонера, який зареєстрован за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Заслухавши думку учасників судового провадження про можливість призначення судового розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Слов`янському міськрайонному суду, підстав для прийняття рішень про закриття провадження по справі або повернення обвинувального акту, а також зміни обвинуваченому заходів кримінального провадження немає.
На адресу суду від прокурора надійшло клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У клопотанні прокурор просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що на даний час існує достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як одразу після скоєння кримінального правопорушення останній не повідомив про факт вчинення злочину до правоохоронних органів. Знаючи про наслідки своїх протиправних дій ОСОБА_5 може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім цього, знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка з метою схилити його до зміни показань, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином або вчинити нове кримінальне правопорушення. На даний час зазначені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Вище викладені обставити свідчать про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду.
Прокурор також зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України, окрім тримання під вартою, не може запобігти викладеним вище ризикам, тому необхідність обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою.
Під час підготовчого судового засідання прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська державна установа виконання покарань №4». В задоволені клопотання захисника та обвинуваченого відмовити.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила клопотання прокурора задовольнити, в задоволені клопотання захисника відмовити.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого щодо розгляду данного кримінального провадження у відповідності до ст. 31 КПК України суддею одноособово, заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважає, що можливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив розглядати справу суддею одноособово, не застосовувати до нього такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою. Вважає, що можливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм докази.
Станом на теперішній час у Слов`янському міськрайонному суді перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 06.07.2022 відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (No4)» до 09.08.2022 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з
прав людини» є джерелом права.
Так у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Суд враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленого обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_5 та обсяг відомостей, які були повідомленні в судовому засіданні прокурором в його клопотанні, приходить до переконання, що висновки органу досудового розслідування, викладені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи.
Приймаючи до уваги вищезазначене, суд разом з тим враховує позиції, думки та доводи обвинуваченого на свою користь та його захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України, зазначені в клопотанні обвинуваченого та його захисника доводи про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не перевищують саме суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який з урахуванням обставин кримінального правопорушення, та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на думку суду не зможе в достатній мірі забезпечити додержання обвинуваченим його обов`язків та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Оцінивши у своїй сукупності доводи прокурора про існування вищевказаних ризиків, суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні повністю довела, що на теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду задля уникнення покарання.
Крім того суд також зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у умисному вбивстві, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що свідчить про те,

що жодний інший запобіжний захід не стане на заваді продовжити кримінальну діяльність. За вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень можливе покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження як з приводу заявленого клопотання прокурора так і клопотання захисника обвинуваченого, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення обвинуваченим злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування обвинуваченого під вартою та свідчили б, що стан здоров`я обвинуваченого виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені прокурором у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_5 у разі зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для обвинуваченого меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання його винним, суд вважає доведеним, що на теперішній час ризики, відповідно до яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відпали, у зв`язку з чим як під час досудового розслідування, так і на підготовчому судовому засіданні відносно нього є підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд зважає на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні убивства іншої людини, а тому ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень та ризик втечі існують з високим ступенем ймовірності.
Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає доцільним застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».
Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону

розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, які передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт на якому наполягав захисник обвинуваченого, однак вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави обвинуваченому не визначається у зв`язку із вчиненням обвинуваченим ОСОБА_5 злочину із застосуванням насильства.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178 183, 193, 194, 196, 199, 314, 315 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, прийняти до провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Вказане кримінальне провадження у відповідності до ст. 31 КПК УКраїни розглядати суддею одноособово.

Призначити справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні дистанційно на 11 годину 30 хвилин 25 серпня 2022 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 26.07.2022 року до 24.09.2022 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити Начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.
В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1