Єдиний унікальний № 946/2013/20
Провадження № 1-кп/946/269/22
ВИРОК
Іменем України

22 червня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_10 ,
потерпіла ОСОБА_11 , представник потерпілої ОСОБА_12
розглянувши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001313, за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, працюючого головою кооперативу ЖСК № 6 «Весіння, 4-а», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлені наступні фактичні данні. 12 травня 2017 року приблизно о 21 годині, точний час не встановлено, ОСОБА_9 , знаходячись на кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, в ході раптово виниклої сварки між ним та рідною сестрою ОСОБА_11 , на ґрунті особистих неприязних відносин з останньою, маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, наніс 1 (один) удар кулаком правої руки по кисті лівої руки ОСОБА_11 , в результаті чого потерпілій було спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи п`ятого пальця, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_9 , в судовому засіданні винним себе не визнав повністю і пояснив, що в той день 12 травня 2017 року ввечері він прийшов до будинку АДРЕСА_1 , йому належить частка цього будинку. В будинку була сестра ОСОБА_11 та їх батько ОСОБА_13 . Сестра вчинила конфлікт, голосно кричала на нього. Він сестру не бив, тілесних ушкоджень не завдавав. Вважає, що сестра та батько його обмовили. В нього із сестрою давно виник конфлікт через будинок по АДРЕСА_1 .

Не зважаючи на повне не визнання обвинуваченим своєї провини, його винність у скоєнні кримінального проступку повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що 12 травня 2017 року близько 21 години вона знаходилась в будинку АДРЕСА_1 , де постійно проживав її батько ОСОБА_13 та вона часто залишилася в батька, щоб йому допомагати. В цей час прийшов її брат обвинувачений ОСОБА_9 . Між ними давно існують конфліктні відносини через майно. Брат почав лаятись, потім замахнувся на неї для удару в голову, але вона захищалась, тому він вдарив її по руці, яка знаходилась на столі, через що виник синяк. Вона заплакала, батько закричав на брата і той пішов. Рука довго боліла.

Показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що 12 травня 2017 року близько 21 години він знаходився за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 . В нього дома знаходилась донька потерпіла ОСОБА_11 допомагала по господарпству. В цей час прийшов його син обвинувачений ОСОБА_9 . Між дітьми давно існують конфліктні відносини через майно. ОСОБА_9 почав лаятись, потім замахнувся на ОСОБА_11 для удару в голову, але вона захищалась, тому він вдарив її по руці.

Показами свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що 12 травня 2017 року вона приходила вдень до свого хрещеного батька ОСОБА_13 , а потім того ж дня після 21 години їй подзвонила ОСОБА_11 та повідомила, що приходив її брат ОСОБА_9 , у них виник конфлікт під час якого брат її вдарив. Наступного дня вона прийшла до ОСОБА_13 і там ОСОБА_11 та сам ОСОБА_13 підтвердили, що у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 був конфлікт і ОСОБА_9 вдарив сестру по руці. В поліцію ОСОБА_11 звернулася лише 14 травня 2017 року.
Показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що 12 травня 2017 року днем їй дзвонила ОСОБА_11 привітати з празником, вони домовились зустрітися наступного дня. Наступного дня 1й3 травня 2017 року їй зателефонувала ОСОБА_14 і повідомила, що у ОСОБА_11 був конфлікт із братом ОСОБА_9 під час якого ОСОБА_9 зламав руку ОСОБА_11 . Вона прийшла до ОСОБА_11 , яка знаходилась вдома у батька ОСОБА_13 і побачила, що у ОСОБА_11 гематома на руці. ОСОБА_13 та ОСОБА_11 розповіли їй, що 12 травня 2017 року ввечері у ОСОБА_11 та ОСОБА_9 був конфлікт, під час якого ОСОБА_9 вдарив сестру по руці. Вона порадила ОСОБА_11 звернутися до поліції з цього приводу.
Показами свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що раніше працював в патрульній поліції, за викликом виїжджав до дому ОСОБА_13 , там йому ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повідомляли, що у ОСОБА_11 є постійні конфлікти з ОСОБА_9 , що ОСОБА_9 вдарив сестру.
Показами експерта ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що проводив огляд а потім і експертизу пошкоджень у ОСОБА_11 . Пояснення обставин записував зі слів ОСОБА_11 . В експертизі відображені об`єктивні пошкодження, синяк у потерпілої міг виникнути в результаті удару кулаком.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14 травня 2017 року, згідно до якого ОСОБА_11 повідомила, що 12 травня 2017 року біля 21 години за місцем проживання її батька ОСОБА_13 її брат ОСОБА_9 вчинив дебош, внаслідок чого вона бажає звернутися до судово-медичного експерта (т. 1, а.п. 88).
Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 15 травня 2017 року про повідомлення про те, що ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження (т. 1, а.п. 89).

Висновком експерта № 86 від 16 березня 2020 року, згідно до якого потерпілій ОСОБА_11 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи п`ятого пальця, яке є результатом дії (удару) тупого предмету, які є легкими тілесними пошкодженнями (т. 1 а.с. 93-94).

Протоколом слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року та фото таблицею до нього, під час якого обвинувачений ОСОБА_9 показав де він знаходився в домі по АДРЕСА_1 12 травня 2017 року (т. 2, а.п. 21-29).

Протоколом слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року та фото таблицею до нього, під час якого потерпіла ОСОБА_11 показала де вона знаходилася в домі по АДРЕСА_1 12 травня 2017 року та як її брат ОСОБА_9 завдав їй удар по її руці (т. 2, а.п. 30-38).

Протоколом слідчого експерименту від 25 жовтня 2021 року та фото таблицею до нього, під час якого свідок ОСОБА_9 показав де він знаходився в домі по АДРЕСА_1 12 травня 2017 року та як його син ОСОБА_9 вдарив по руці його доньку ОСОБА_11 (т. 2, а.п. 39-46).

Таким чином, суд аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого і вважає їх способом захисту від висунутого обвинувачення.

Також суд вважає, що всі інші вище зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Тому суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, висновок органу пробації.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить відсутність попередніх судимостей у обвинуваченого.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, та вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Однак, суд враховує, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. З часу скоєння проступку минуло 5 років. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу. Тому ОСОБА_9 підлягає звільненню від покарання.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого 6000грн на відшкодування моральної шкоди, суд вважає його обґрунтованим та підлягаючим задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 23,1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як роз`яснено судам в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у принижені честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Факт заподіяння моральної шкоди цивільному позивачу потерпілій ОСОБА_11 від дій цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_9 знайшов повне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд, визначаючи розмір шкоди, виходить з вищенаведених норм, керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Тому суд встановлює розмір моральної шкоди в сумі 2000грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у вище зазначеному обсязі.

Керуючись ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Звільнити ОСОБА_9 від покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_3 ) 2000грн на відшкодування моральної шкоди.

В інший частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеськім апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1