ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4307/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/567/22 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Валки Харківської області матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2022 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000338 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 12.08.2022 року в задоволенні клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000338 від 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор, власник майна та його представник до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

29.08.2022 року до канцелярії апеляційного суду представник власника майна - адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просить, розгляд вказаної апеляційної скарги проводити за його відсутності та власника майна ОСОБА_9 ..

Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі учасників судового провадження, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з тих обставин, що прокурором не надано будь - яких даних які свідчать, що вилучені під час обшуку речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що вони зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього в клопотанні прокурора заначено, що за фактом отриманої інформації стосовно діяльності групи осіб, які на території Харківської області організували незаконну діяльність «колл-центрів», організатори яких шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян пропонуючи повідомити зацікавленим особам інформацію про місцезнаходження військовослужбовців ЗСУ та допомоги в переправленні останніх з полону рф на підконтрольну Україні територію, після перерахування їм грошових коштів на різні банківські рахунки, але підтверджуючих документів щодо скоєння вказаних дій, або наявність потерпілих осіб майном яких заволоділи шахрайським шляхом слідчому судді не надано, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено необхідність арешту вилученого майна.

З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Згідно частини 5 статті 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановленого цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до частини 5 та частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів справи вбачається, що за повідомленням (заявою) підприємства (організації) відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, внесені до ЄРДР за №0000338 від 12.03.2021, за частиною 3 статті 190 КК України (а.с. 6).

Ухвалою слідчого судді від 28.07.2022 року надано дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні на 8 поверсі за адресою : АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , з метою відшукання та вилучення предметів кримінального правопорушення, а саме комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, а також інших електронних носіїв інформації, маршрутизаторів, на яких містяться відомості щодо протиправної діяльності «колл центрів» та інших речей та документів, що можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні (а.с. 7).

Згідно з протоколом обшуку, складеного 29.07.2022 року в офісному приміщенні на 8 поверсі за адресою : АДРЕСА_1 виявлено та вилучено предмети зазначені у клопотанні прокурора (мобільні телефони, системні блоки, навушники, ноутбуки) (а.с.8-12).

Вилучені предмети відповідно до протоколу огляду предметів від 29.07.2022 року були оглянуті (а.с. 19).

Постановою слідчого від 29.07.2022 року вилучені предмети були визнанні речовими доказами (а.с.20 -22).

Інших даних які б свідчили, що вилучені під час обшуку предмети були знаряддям скоєння злочину, що вони зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді, що прокурором не було надано будь-яких даних, що свідчили б про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Колегія суддів, з врахуванням вищевикладеного приходить до висновку, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не надано доказів та не доведено правової підстави для арешту вказаного у клопотанні майна, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, не доведено та не зазначено конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, тому вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.

Щодо доводів апеляційної скарги проку3рора, колегія суддів вважає, що вона не відповідає вимогам статті 396 КПК України, прокурор при подачі апеляційної скарги обмежився лише загальною фразою проте, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.08.2022 року - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: