Справа №522/3809/22
Провадження №1-кс/522/2520/22
УХВАЛА
21 квітня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000022 від 02.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000022 від 02.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України.
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно повідомлення ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області від 02.03.2022, в умовах російського військового вторгнення в Україну та ведення Російською Федерацією війни проти України забороненими міжнародним законодавством способами та засобами, отримано дані про діяльність в Україні та зокрема в Одеському регіоні окремих груп осіб, які вчиняють умисні дії на користь ворога, чим умисно вчиняють дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призводять до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
Крім того, відповідно до повідомлення Чорноморського РВ УСБУ в Одеській області від 14.04.2022, до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , який 14.04.2022 добровільно видав для огляду та вилучення свій ноутбук LENOVO Ideapad S145-15IKB model 81VD, s/n PF25W3EK MTM: 81VD007TRA. В ході огляду інформації облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» у профілі « ОСОБА_5 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , доступ до якого проводився з раніше вказаного ноутбуку, встановлено, що останній розміщував в соціальній мережі інформацію, яка потребує подальшого експертного дослідження з метою встановлення віднесення до можливих незаконних дій ОСОБА_4 .
Вищевказані речі та документи містять інформацію, яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались причетними особами в ході вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, з метою проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, проведення відповідного експертного дослідження, а також з метою забезпечення збереження вилученого у кримінальному провадженні майна, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.
Слідчий надав до суду заяву, у якій клопотання підтримав та просив судове засідання провести за його відсутності.
Власник майна у судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022 року,за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України.

Вивченням клопотання слідчого встановлено, що майно, яке було виявлене та вилучене в ході проведення 14.04.2022 року огляду, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав свій ноутбук LENOVO Ideapad S145-15IKB model 81VD, s/n PF25W3EK MTM: 81VD007TRA. В ході огляду інформації облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» у профілі « ОСОБА_5 » за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , доступ до якого проводився з раніше вказаного ноутбуку, встановлено, що останній розміщував в соціальній мережі інформацію, яка потребує подальшого експертного дослідження з метою встановлення віднесення до можливих незаконних дій ОСОБА_4 .
Вилучене майно може містити відомості про обставини вчинення злочину, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Метою накладення арешту на майно, згідно з п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання та накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000022 від 02.03.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000022 від 02.03.2022, а саме на предмети, видані 14.04.2022 ОСОБА_4 , для огляду та проведення експертизи:

- ноутбук LENOVO Ideapad S145-15IKB model 81VD, s/n PF25W3EK MTM: 81VD007TRA.

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1