В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0008734 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Конотоп Сумської області, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 25.01.2021 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 30 діб арешту, на підставі ст.ст.75, 104 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 29.06.2021 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;
за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
19.10.2019 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , в готельно-ресторанному комплексі «Комфорт». В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку, поєднану з проникненням у житло, а саме до кімнати №3, що розташована на першому поверсі вище зазначеного комплексу.

Реалізуючи свої злочинні наміри, керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, неповнолітня ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за її дiями нiхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно проникла до приміщення кімнати №3.

Впевнившись, що мешканці кімнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відпочивають, таємно викрала: мобільний телефон марки «Ксіомі Редмi», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , с/н НОМЕР_3 , вартістю 4186 гривень 45 копійок, з сiм карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфсел» НОМЕР_4 та оператора мобiльного зв`язку «Київстар» НОМЕР_5 , жiночi парфуми вартістю 1400 гривень, жіночу вітровку білого кольору вартістю 850 гривень, що належать ОСОБА_8 та мобільний телефон марки «Нокia», ІМЕІ: НОМЕР_6 , вартістю 300 гривень, з сiм карткою оператора мобiльного зв`язку «Київстар» НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_7 .

Після чого, неповнолітня ОСОБА_3 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями потерпілим ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6436 гривень 45 копійок, та потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень 00 копійок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнала повністю та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 19.10.2019 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин, вона відпочивала за адресою: м.Київ, вул.Профспілкова, 14/1, в готельно-ресторанному комплексі «Комфорт», де зайшла до кімнати №3, що розташована на першому поверсі та побачивши, що мешканці кімнати відпочивають, викрала з кімнати речі, вказані в обвинувальному акті, після чого вийшла з приміщення комплексу, а викраденим розпорядилась на власний розсуд. Протиправні діяння, які ставляться їй в провину, вона не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, зробила для себе належні висновки, більше такого ніколи не вчинить. Проживає разом з рідним братом та його родиною, має доньку, яка проживає з її мамою в Німеччині. Неофіційно працює вантажником.
У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої.
Відповідно до ст.487 КПК України суд під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясував умови життя та виховання неповнолітньої обвинуваченої:
1) склад сім`ї неповнолітньої, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітньої, форми контролю за її поведінкою, морально-побутові умови сім`ї;
2) обстановку в школі, іншому навчальному закладі, де навчається або працює неповнолітня, її ставлення до навчання, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до неї;
3) зв`язки і поведінку неповнолітньої поза домом, навчальним закладом та роботою.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винної, раніше судима, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на час вчинення злочину була неповнолітньою, спосіб життя, відношення обвинуваченої до вчиненого, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинувачених на досудовому розслідуванні і в суді, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи положення ст.ст.75, 104 КК України, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, поведінку обвинуваченої після вчинення злочину, неповнолітній вік обвинуваченої на час вчинення злочину, спосіб її життя, тісні соціальні зв`язки, а також інші дані, що характеризують особу винної, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення її від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченлї та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 була засуджена вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2021 року за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_3 та те, що даний злочин вчинено ОСОБА_3 до ухвалення відносно неї вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2021 року, суд вважає за необхідне остаточно призначити їй покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якого призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.06.2021 року, більш суворим, призначеним даним вироком, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 1 місяць.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0008734 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/18142/21.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокia RM1190», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 , паспорт громадянина Молдови на ім`я ОСОБА_9 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_9 , жіночі парфуми марки «Dior Addict» без ковпачку, сім карта МТС НОМЕР_9 , сім карта Київстар НОМЕР_10 , які передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, - повернути власнику; мобільний телефон марки «Ксіомі Редмi», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 , - залишити їй.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та її захиснику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1