Справа № 368/162/22
УХВАЛА
Іменем України
Про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

м. Кагарлик Київської області "18" лютого 2022 р.

Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

За участю учасників процесу:

Сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_3

Сторона захисту:

Підозрюваний - ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, - начальником Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000273 від 17.02.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст. 89 КК України - раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 18.02.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:
- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, -
- якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування було затримано 17.02.2022 року в порядку та на умовах положень ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208, 211, 213 КПК України, -
- перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку:
- прокурора ОСОБА_3 , - який клопотання слідчого підтримав;

- підозрюваного ОСОБА_4 , - який заперечував проти клопотання слідчого та позиції прокурора, та просив обрати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі;

- захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , який заперечував проти клопотання слідчого та позиції прокурора, - підтримав позицію свого підзахисного, та, відповідно, - просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема, - обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

18.02.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, - начальником Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000273 від 17.02.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст. 89 КК України - раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 18.02.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:
- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, -
- якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування було затримано 17.02.2022 року в порядку та на умовах положень ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208, 211, 213 КПК України.
Своє клопотання слідча в мотивувальній частині обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:
Відповідно до вимог ст. З, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в України найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 17 лютого 2022 року близько 20 години 50 хвилин, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в одній із житлових кімнат будинку АДРЕСА_2 , що на праві спільної власності належить його батьку ОСОБА_7 , де проживав спільно з останнім, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив з ним конфлікт.

В ході сварки з батьком ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині у спосіб, небезпечний для життя, вчинив вбивство шляхом застосування до останнього фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 , перебуваючи в кухонній кімнаті будинку взяв в праву руку кухонний ніж та підійшовши до ОСОБА_7 , наніс ним декілька ударів в область обличчя останнього, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді різаних ран обличчя, після чого ОСОБА_7 , вибіг з приміщення будинку та домоволодіння, та кличучи на допомогу почав тікати від ОСОБА_4 , який біг за ним з ножем в руці.

Потому, поблизу огорожі домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 наздогнав батька ОСОБА_7 та наніс йому декілька ударів ножем, який тримав в правій руці, в область спини зліва та плеча, після чого наніс ще не менше восьми ударів ножем в область обличчя, чим спричинив потерпілому котоло-різані рани, від чого потерпілий впав на асфальтобетонне покриття на спину, після чого ОСОБА_4 наніс йому не менше двох ударів ножем в область грудної клітини та один удар в область шиї зліва, таким чином, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран обличчя, шиї, грудної клітини та спини, від яких настала смерть потерпілого.

Відповідно до інформаційного листа, смерть ОСОБА_7 констатовано о 21 год. 30 хв. 17.02.2022.

Таким чином, своїми умисними діями які виразились у вчиненні вбивства, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17.02.2022 о 23 год. 54 хв. ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 21 год. 50 хв.).

18.02.2022 ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_10 у вчиненні вище вказаного злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- витягом з кримінального провадження №000273 від 17.02.2022;

- постановою про створення слідчої групи для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000273;

- постановою про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №1000273;

- протоколом проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 , від 18.02.2022;

- протоколом проведення огляду місця події в АДРЕСА_3 , від 18.02.2022;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 18.02.2022;

- рапортом працівника ГРПП відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 17.02.2022;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.02.2022.

В ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, невиконання ОСОБА_13 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду оскільки слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_14 вчинив особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, у разі визнання його винним, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час у кримінальному провадженні не зібрані всі можливі /докази, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином.

На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки підозрюваний проживає в одному будинку разом із потерпілою ОСОБА_11 і може таким чином впливати на останню.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив особливо тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. З, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обгрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в разі застосування до ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави, якщо злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Підозрюваний ОСОБА_14 відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені відомості свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те що підозрюваний ОСОБА_14 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, а також застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_14 на час досудового розслідування, а тому керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, - слідчий просив задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині клопотання.

18.02.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений слідчий суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , присвоєно справа № 368/162/22, провадження № 1 кс/368/33/22.
18.02.2022 року слідчим суддею винесено ухвалу, на підставі якої:
1. Відкрито провадження у справі.
2. Кримінальне провадження за клопотанням старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, - начальником Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000273 від 17.02.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст. 89 КК України - раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 18.02.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:
- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, -
- якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування було затримано 17.02.2022 року в порядку та на умовах положень ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208, 211, 213 КПК України, - призначено до слухання на 16 год. 30 хв. 18.02.2022 року, в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області за адресою: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3, тел.: (04573) 5 24 69.
3. В судове засідання викликано учасників процесу:
- прокурора, який входить до складу групи прокурорів по даному кримінальному провадженню;
- слідчого, який подав клопотання, чи входить до складу групи слідчих по даному кримінальному провадженню;
- підозрюваного ОСОБА_4 (який затриманий в порядку ст.ст. 208 211 КПК України), - доставити під вартою в залу засідань Кагарлицького районного суду Київської області;
- захисника підозрюваного ОСОБА_4 , - адвоката ОСОБА_5 .
В судовому засіданні, яке відбулося 18.02.2022 року, прокурор, - начальник Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в в мотивувальній частині клопотання слідчого, та які наведено вище в мотивувальній частині даної ухвали.

В судове засідання, яке відбулося 18.02.2022 року, слідчий не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява клопотання слідчого, в якому слідчий просить суд слухати справу без його участі, вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, - підтримує в повному обсязі.

Слухання даного кримінального провадження проведено без участі слідчого, так як участь слідчого в справах даної категорії згідно положень ч. 1 ст. 193 КПК України не є обов`язковою.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.02.2022 року, підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, та просив обрати відносно нього будь який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням його волі.
В судовому засіданні, яке відбулося 18.02.2022 року, захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , який заперечував проти клопотання слідчого та позиції прокурора, - підтримав позицію свого підзахисного, та, відповідно, - просив обрати відносно його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема, - обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши позицію прокурора, який підтримав клопотання слідчого, вислухавши думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти клопотання слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо задоволення клопотання слідчого, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та затосування до них норм матеріального та процесуального права.
З огляду на положення ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжний захід може бути застосований слідчим суддею до особи, яка має кримінально правовий статус підозрюваного.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був затриманий слідчим СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 о 23 год. 54 хв. 17.02.2022 року в приміщенні Обухівського РУП ГУ НП в Київській області за адресою: 08701, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 22.

Затримання відбулося на підставі положень ст.ст. 40, 104, 131, 132, 207 211 КПК України, з повним дотриманням положень ч. 5 ст. 208 КПК України.

З огляду на положення ч. 1 ст. 42, ст.ст. 207, 208 КПК України громадянин України ОСОБА_4 з 23 год. 54 хв. 17.02.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000273 від 17.02.2022, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України, - має кримінально правовий статус підозрюваного.
З огляду на вищевказану обставину до підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований захід забезпечення кримінального провадження, зокрема, - захід забезпечення кримінального провадження, який передбачено п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є запобіжний захід.

В даному випадку, слідчий в клопотанні, яке підтримав в судовому засіданні прокурор, - ставить питання перед слідчим суддею щодо застосування найсуворішого запобіжного заходу, - тримання під вартою.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

На обгрунтування рішенння щодо задоволення клопотання слідчого перш за все зазначаю, що згідно ч. 1 ст. 194 КПК України:
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, що стосується п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, то вважаю, що даний пункт доведено слідчим та слідчим та прокурором в судовому засіданні, з огляду на наступне.
Так, вважаю, стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження надано достатньо належних, допустимих доказів на наявність обгрунтованорї підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, вважаю, що наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена наступними належними та допустимими доказами:
- протоколом проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 , від 18.02.2022, - з якого вбачається обстановка в будинку, в якому розпочався злочин;

- протоколом проведення огляду місця події в АДРЕСА_3 , від 18.02.2022, під час якого виявлено труп загиблої людини та зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину;

- рапортом працівника ГРПП відділення поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 від 17.02.2022, з якого вбачаються обставини затримання підозрюваного;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 17.02.2022, під час якого вилучено одяг підозрюваного, який має на собі ознаки вчиненого злочину.

Окрім того, наголошую на тій обствині, що стороною захисту (обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником, - адвокатом ОСОБА_5 ) факт події вбивства, обставини та злочинні наслідки протипрвних дій ОСОБА_4 , - не оспорюються, - про що зазначив сам підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Далі, що стосується п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, то вважаю, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 наявні ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, що стосується ризику, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватися від органів досудового слідства та суду, на існуванні якого наполягає сторона обвинувачення, то вважаю, що такий ризик наявний в діях підозрюваного, з огляду на наступне.
Дійсно, про намір переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, як свідчить практика застосування судами міри запобіжних заходів, - можуть свідчити такі дії підозрюваного (обвинуваченого), як, - придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна, тощо.
Причому, слід наголосити на тому, що одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжних заходів обставин про те, що підозрюваний не виконає покладених на нього процесуальних обов`язків, а також намагається чи намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчиняти інші дії, спрямовані на протидію розслідування, - недостатньо.
Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами, які має дослідити слідчий суддя, суд при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, з урахуванням характеру вчиненого злочину, особи підозрюваного (обвинуваченого) в кожному конкретному кримінальному провадженні, причому, таке врахування повинно здійснюватися з максимальною індивідуалізацією кожного кримінального провадження, з максимальним віддаленням від загальноприйнятих фраз юридичного характеру.
Проте, позиція сторони обвинувачення, яка полягає в тому, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - обгрунтовується, окрім іншого, тим, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_4 , - передбачає покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, що, на думку сторони обвинувачення, - може спонукати обвинуваченого ОСОБА_4 до полишення місця свого постійного проживання та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєні злочини.
Суд, з огляду на обставини справи, встановлені в судовому засіданні з матеріалів справи, вважає, що така позиція сторони обвинувачення (слідчого в клопотанні, прокурора в судовому засіданні) в даному випадку є слушною, та такою, яка заслуговує на увагу та повинна бути врахована при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_16 .
Так, дійсно, санкція кримінального правопорушення (злочину), у вчиненні якого підозрюєтьсяч ОСОБА_4 , а саме, - санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років.
В даному випадку при обранні запобіжного заходу у відношенніпідозрюваного ОСОБА_4 , зокрема, - при оцінці ризиків, які впливають на винесення даного процесуального рішення суду вважаю, що слід врахувати практику Європейського Суду.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні справи «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський Суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від слідства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінювані «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Що ж стосується поняття відносно суворого покарання, то суд зазначає, що у разі гіпотетичного визнання винуватим підозрюваного ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні в обсязі, який підтримує станом на час обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення (прокурор), - йому гіпотетично загрожує застосування (призначення) не відносно суворого покарання, а фактично найбільш суворого покарання, яке передбачено чинним КК України.

Так, згідно ієрархії покарань за їх тяжкістю, яка зазначена в положенні ст. 51 КК України найбільш суворим покаранням визначено довічне позбавлення волі, а меньш тяжким визначено позбавлення волі.

Зазначаю, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України перебачає призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 (п`ятнадцяти) років, що є максимальним терміном такого виду покарання, - що передбачено ч. 2 ст. 63 КК України.

Відповідно, - моживість призначення підозрюваному ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в максимально можливому його розмірі 15 років слід не розцінювати як можливість призначення відносно суворого покарання, а навпаки, - слід розцінювати як моживість призначення максимально суворого покарання, при умові, звісно, - визнання підозрюваного ОСОБА_4 винуватим в скоєнні кримінального правопорушення (злочину) у повному об`ємі звинувачення, яке йому пред`явлене стороною обвинувачення.

З огляду на вищевказані обставини та норми Національного та Європейського права, - суд вважає, що позиція сторони обвинувачення (слідчого в клопотанні, прокурора, - в судовому засіданні) про наявність в даному випадку ризику, який передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість переховуватися від суду, - є обгрунтованою та така обставина є однією із підстав для обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 найсуворішого виду запобіжного заходу, - тримання під вартою.
Що стосується ризику, який передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, то вважаю, що даний ризик в діях обвинуваченого ОСОБА_4 наявний, з огляду на наступне.
Так, потерпілою в даному кримінальному провадженні є ОСОБА_11 , яка є рідною бабусею підозрюваного ОСОБА_4 ..
Враховуючи близькість відносин між підозрюваним та потерпілою, слід вважати, щопідозрюваний може незаконно впливати (вмовляння з огляду на ступінь спорідненості, погрози фізичною розправою, моральний тиск, тощо) на вказану потерпілу, та схиляти її до зміни показань у ході досудового розслідування цього кримінального провадження.
Зокрема, слід обгрунтовано вважати, що потерпіла ОСОБА_11 внаслідок умовляння з сторони її внука, - підозрюваного ОСОБА_4 може (з мотивів жалю) надати органу досудового розслідування та в подальшому суду показання, які не будуть відповідати об`єктивним обставинам події злочину, який відбувся 17.02.2022 року.
Так, відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться у показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
У зв`язку з цим, слід вважати, що потерпіла ОСОБА_11 , яка є бабусею підозрюваного ОСОБА_4 , пов`язана з ним родинним зв`язком, спільним побутом, - може під впливом підозрюваного надати у суді зовсім інші показання, ніж під час досудового розслідування і це може негативно вплинути на об`єктивність дослідження обставин кримінального провадження, та взагалі може привести до уникнення підозрюваним ОСОБА_4 покарання.
Що стосується п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, то слід зазначити, що слідчим в клопотання та прокурором в судовому засіданні доведено ту обставину, що в разі застосування допідозрюваного ОСОБА_10 більш м`яких запобіжних заходів, - не пов`язаних з триманням під вартою, таких як, - застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на потерпілу по кримінальному провадженню з метою ухилення його від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню, тобто, слід ввжати, що в разі обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , - не пов`язаного з триманням під вартою, - це не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування.

Далі, згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Зазначаю, що прокурором в судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами підставу застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, - доведено п.п. 1 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Відповідно, вважаю, що в даному випадку слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні довели положення п. 1 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема, - довели, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 (як на тому наполягав сам підозрюваний, так і його захисник, - адвокат ОСОБА_5 ), - неможливе, сторона обвинувачення належним чином обгрунтувала дану обставину, надавши належні та допустимі докази на підтвердження такої обставини.

Вважаю, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на обставини справи, які встановлені в судовому засіданні, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 на час досудового розслідування, адже суд вважає, що існують ризики того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно вплинути на потерпілу та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно, з огляду на обставини кримінального провадження, які встановлені в судовому засіданні, немає підстав для застосування положень ч.ч. 2 - 4 ст. 194 КПК України.
Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених під час судового засідання, та з огляду на вимоги ст. 194 КПК України, приходжу до висновку щодо задоволення клопотання слідчого, та, відповідно, необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого виду забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно, при виборі виду запобіжного заходу слід керуватися положенням ч. 4 ст. 176 КПК України, згідно з яким запобіжні заходи, які передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, розташовані у порядку від найбільш м`якого, - особистого зобов`язання, до найбільш суворого - тримання під вартою.
Крім того, законодавець імперативно покладає обов`язок на слідчого, прокурора під час звернення до слідчого судді, суду, обґрунтувати потребу у застосуванні певного запобіжного заходу.
Отже, вищевказаний обов`язок є винятковим, який зобов`язує слідчого та прокурора надати слідчому судді, суду дані, з яких із певною вірогідністю (найбільш вірогідною) стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки затриманого, підозрюваного чи обвинуваченого, відповідно, не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства, яке входить в поняття кримінальної репресії.
Для обрання та застосування запобіжного заходу у кожному кримінальному провадженні, без вийнятку, потрібна система фактичних підстав:
- докази вчинення підозрюваним (обвинуваченим) злочину;
- докази наявності ризиків, які передбачені положенням ч. 1 ст. 177 КПК України, та які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вичинити нові злочини чи протидіяти розслідуванню шляхом зникнення з місця проживання, незаконного впливу на сторін кримінального провадження, тощо;
- доведеність під час обрання конкретного запобіжного заходу того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, причому, як вказувалося судом вище, обов`язок такого доведення імперативно лежить на стороні обвинувачення, - слідчому, прокурору.
Також при вирішенні питання щодо застосування підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було враховано також положення ст. 178 КПК України.
Так, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
1. Вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення.

Стороною обвинувачення надано в достатньому обсязі докази на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України;

2. Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до 15 років.

3. Міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців.

Підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, дітей не має, внаслідок події злочину має напружені відносини з родичами, а тому слід вважати, що станом на даний час підозрюваний ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, що може спонукати його до полишення місця проживання з метою уникнення покарання, в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину;

4. Даних, щодо неможливості утримання обвинуваченого через вік чи стан зторов`я в умовах позбавлення волі (СІЗО, ІТТ):

- на даний час підозрюваний ОСОБА_4 може утримуватися в умовах ІТТ та СІЗО, - протипоказань до такого тримання немає;

5. Наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання.

Підозрюваний ОСОБА_4 , незважаючи на молодий вік, фізичний стан, працездатність, - ніде не працює, не навчається;

6. Репутацію підозрюваного.

Компроментуючих матеріалів по місцю проживання підозрюваного ОСОБА_4 , - немає.

7. Наявність судимостей у підозрюваного.

Офіційних доказів на підствердження наявності чи відсутності судимостей у підозрюваного ОСОБА_4 , - стороною обвинувачення не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі ст. 194 КПК України, приходжу до висновку, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в судовому засіданні встановлено докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), який передбачено ч. 1 ст. 115 КК України;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, які передбачено п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
3) Окрім того, як вказано вище, слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено ту обставину, що в даному випадку неможливо застосувати інший, більш м`який вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .
Відповідно, вважаю, що в даному випадку застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні у відношенні ОСОБА_4 не буде обґрунтованим з точки зору Закону, зокрема, КПК України.
Окрім того, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 було враховано також норми Основного Закону, - Конституції України, та норми Європейського права.
Так, згідно зі ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як вбачається з обставин, вищевказаних судом, суд визнає, що існують підстави для обрання такого найсуворішого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 .
Проте, кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.
Відповідно до ст. 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як в порядку, встановленому законом.
Статтею 5 Конвенції встановлено правила позбавлення особи свободи, згідно з якими ніхто не може бути позбавлений свободи інакше, як відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з практикою Європейського суду, фіксація точних даних про затримання, як і підстави затримання, є необхідною умовою законності затримання для цілей, передбачених ст. 5 Європейської конвенції.
В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, крім випадків, які передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України.

Проте, в даному випадку, - при вирішенні питання про застосуванні застави суд вважає, що слід застосувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно, враховуючи ту обставину, що у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 є достатня підозра вважати, що він скоїв злочин, пов`язаний з насильством, внаслідок чого загинула людина, то суд приходить до висновку щодо невизначення застави підозрюваному ОСОБА_4 .
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 115 КК України, ч. 1 ст. 42, ст. ст. 131, 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 197, ч. 2 ст. 369, 370 372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, - начальником Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000273 від 17.02.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст. 89 КК України - раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 18.02.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:
- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, -
- якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування було затримано 17.02.2022 року в порядку та на умовах положень ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208, 211, 213 КПК України, - задовольнити.
В рамках кримінального провадження № 0000273 від 17.02.2022 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України, застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст. 89 КК України - раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 18.02.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:
- ч. 1 ст. 115 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, -
- якого в рамках даного кримінального провадження під час досудового розслідування було затримано 17.02.2022 року в порядку та на умовах положень ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208, 211, 213 КПК України, -
- в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор», 04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, строком на шістдесят днів, а саме, - до 17.04.2022 року, включно.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 18.04.2022 року.
Заставу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 не обирати на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвала підлягає до негайного виконання після проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя: ОСОБА_1