Провадження № 1-кс/761/7370/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 14 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 14 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 організував на території міста Києва діяльність з незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «кокаїну».

Крім того встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0001680 від 09.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2022, приблизно об 11 год. 45 хв, по вул. А. Малишка, 1 у м. Києві, працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , у якого під час обшуку виявлено та вилучено речовину, схожу на наркотичний засіб кокаїн, яку останній умисно, повторно, незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

09 липня 2022 року кримінальні провадження № 0000932 та № 0001680, об`єднані в одне провадження під номером раніше розпочатого кримінального провадження № 0000932.

Так, під час особистого обшуку, в порядку ст. 208 КПК України, працівниками поліції у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: 8 поліетиленових пакетів з речовиною білого кольору; банківську картку компанії MONOBANK, № НОМЕР_1 ; 2 пустих поліетиленових пакета.

Постановою слідчого від 09 липня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання майна речовими доказами.

Відтак, виходячи з вищевикладеного на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вищезазначене майно.

Прокурор надав до суду заяву в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

27 липня 2022 року захисник ОСОБА_4 подав до суду письмові заперечення та зазначив, що клопотання слідчого є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, адже відсутнє будь-яке обґрунтування необхідності вилучення майна, мети цього вилучення, відсутня пояснення такого надмірного втручання у право власності. Крім того, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Згідно із ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст.167 цього Кодексу.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням дізнавача, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого від 09 липня 2022 року у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами: 8 поліетиленових пакетів з речовиною білого кольору; банківську картку компанії MONOBANK, № НОМЕР_1 ; 2 пустих поліетиленових пакета.

Водночас, пунктом 5 ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, згідно вимог ч. 4 вказаної статті, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З урахуванням зазначених обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого частково та накласти арешт на 8 поліетиленових пакетів з речовиною білого кольору; 2 пустих поліетиленових пакета. В частині що стосується накладення арешту на банківську картку компанії MONOBANK, № НОМЕР_1 суд вважає клопотання необґрунтованим, оскільки органом досудового розслідування не зазначено яким чином вказана банківська картка має відношення до кримінального провадження та які сліди вчинення злочину вона може зберігати або містити доказове значення. Відтак, в частині накладення арешту на банківську картку компанії MONOBANK, № НОМЕР_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 14 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 09 липня 2022 року під час особистого обшуку, в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 майно: 8 поліетиленових пакетів з речовиною білого кольору; 2 пустих поліетиленових пакета.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1