Справа № 199/9403/21
УХВАЛА

09.05.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000715 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2021 року, відносно ОСОБА_5 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_5
захисник - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , без визначення розміру застави, оскільки перебіг строків закінчується, а ризики, які було встановлено при обранні та продовженні даного запобіжного заходу з переліку передбаченого ст. 177 КПК України не зникли.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора. При цьому захисник заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, для надання можливості ОСОБА_5 у період воєнного стану стати на захист держави. Для огляду захисник надав повістку про виклик ОСОБА_5 до Центрально-Чечелівського ОРТЦКСП та Довідку в/ч пп А0989.

Прокурор заперечував проти клопотання заявленого стороною захисту.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, в межах заявленого клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід, без права внесення застави, у виді тримання під вартою, згодом відповідно до увал як слідчого судді так і суду строк продовжено та наразі строк дії ухвали спливає.

За результатами апеляційного перегляду ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська залишені без змін.
Так, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи за ч.1 ст. 115 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Згідно правової позиції, викладеної в п.152 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за якою тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

При цьому, як слідує зі змісту ухвал як слідчого судді так і Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, при застосуванні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя та суд, врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, та не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Наразі також, у суду відсутні правові підстави для визначення розміру застави.

Тому, на думку суду, на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Для відмови в звільненні обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти також слід враховувати і ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб свідків, які ще не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 3), 4) ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому.
При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує ту обставину, що протягом перебування обвинуваченого в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування ОСОБА_5 в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Посилання захисника на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, та даних, що характеризують його особу з позитивного боку, не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики перешкоджання кримінальному провадженню та незаконного впливу на свідків.
У зв`язку із вищенаведеним, та з урахуванням того, що ризики встановлені під час обрання та продовженні ОСОБА_5 , запобіжного заходу не змінилися, і з огляду на те, що до закінчення строку дії запобіжного заходу здійснити розгляд кримінального провадження неможливо, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , строк дії застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Разом з тим, на переконання суду, на даний час відсутні підстави для зміни раніше обраного та продовженого запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки він обирався та продовжувався не тільки з урахуванням тяжкості злочину, але й особи обвинуваченого та певних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які станом на 09.05.2022 не відпали і продовжують існувати і на теперішній час.

Крім вказаного, як свідчать норми ст. 616 КПК України, у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115……. Кримінального кодексу України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Тобто, законодавець обмежив право осіб обвинувачених, серед іншого, і за ст. 115 КК України у зверненні до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу саме із підстави проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 днів, тобто до 07 липня 2022 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».
Судді:
____________І.В. Щербина-Почтовик ОСОБА_8