УХВАЛА

5 вересня 2022 року

м. Київ

справа № 277/105/18

провадження № 51-2644ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 8 червня 2022 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК), даний перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судом при ухваленні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас, захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, недостовірність доказів, не враховує, що в силу статей 433, 438 КПК, ці підстави не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Враховуючи повноваження Верховного Суду, захисник посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому приділяє багато уваги аналізу фактичних даних, які містяться в джерелах доказів, не погоджується зі зробленими висновками. Сторона захисту не конкретизує, які норми КПК порушив суд та чому вони є істотними.

Крім цього, захисник не розкриває, які істотні порушення вимог КПК допущено судом апеляційної інстанції, посилається лише на те, що цей суд не навів належних мотивів, не проаналізував і не зіставив доводів викладених стороною захисту та не дав на кожний із них відповіді та здійснив формальний перегляд, однак не конкретизує, в чому вказані порушення виражені, на які доводи суд не дав відповіді та не спростував їх.

Так, захисник, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема недотримання статей 370, 419 КПК, як на підставу для скасування судового рішення, у касаційній скарзі не навів обґрунтування такої підстави з огляду на положення ст. 412 цього Кодексу.
Також, як випливає зі змісту касаційної скарги сторона захисту оскаржує рішення апеляційної інстанції, а у прохальній частині просить призначити розгляд у суді першої інстанції.

Тому вимоги до суду касаційної інстанції, викладені захисником засудженого у прохальній частині скарги, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Так, відповідно до ст. 436 КПК, Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

4) змінити судове рішення.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 8 червня 2022 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху та надати скаржнику 7 днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3