Справа № 500/796/17
Провадження № 1-кп/946/229/22
УХВАЛА
Іменем України

20 липня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_3 ,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001571, за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець міста Краматорськ, Донецької області, освіта середня - технічна, одружений має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, здійснює догляд за особою похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-10.07.2013 р. Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 26 лютого 2018 року звільнений від призначеного покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
Судом встановлено, що 26.05.2014 р. у період часу з 05:00 до 07:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись у автомобілі марки ВАЗ 21012 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, з жіночої сумки потерпілої ОСОБА_6 таємно викрав золоті сережки вартістю 3000 гривень, золотий перстень вартістю 1500 гривень, 250 молдавських лей, які на 26.05.2014 згідно офіційного курсу Національного Банку України складають 211,70 гривень, а також грошові кошти в сумі 3000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 7711,70 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої провести підготовче судове засідання, прийшов до висновку про проведення засідання без її участі.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення цього до кримінальної відповідальності та просили закрити кримінальне провадження відносно нього.

Прокурор ОСОБА_3 , не заперечував проти задоволення клопотання.

З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень не вчиняв.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК України встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як було встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке в силу ст. 12 КК України на час його вчинення відносилось до нетяжких злочинів за яке передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_4 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Таким чином, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлений однаковий строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме п`ять років.
Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження. З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК України випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі імперативних положень ст. 49 КК України він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 370 372 КПК України, суд
постановив:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2014 року за № 0001571, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1