Справа № 145/1593/21
ВИРОК
Іменем України

27 червня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене 21.09.2020 в ЄРДР за №0000234 за обвинуваченням неповнолітньої:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шершні, Тиврівського району, Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не навчається, не працюючої, ні є особою з інвалідністю, раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_7 , будучі неповнолітньою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.09.2020 приблизно о 21:20 годин перебуваючи біля будинку культури, розташованого по вулиці Миру в с. Шершні, Сутисківської ОТГ, Вінницького району, Вінницької області, під час раптово виниклої словесної суперечки із неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязливих стосунків, маючи та реалізуючи свій намір на спричинення тілесного ушкодження останньому, нанесла один удар коліном в область лівої половини калитки потерпілого, чим спричинила згідно висновку експерта №456/469 від 24.06.2021 неповнолітньому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: забою, гематоми лівої половини калитки, які за свої характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України вину визнала повністю при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Суду показала, що дійсно 19.09.2020 приблизно о 21:20 годин вона перебувала з подругою ОСОБА_9 на дискотеки в будинку культури, розташованого по АДРЕСА_2 . Після повернення до дому біля будинку культури вона на свій телефон робила відеозапис з включеним ліхтариком , оскільки було вже темно, та потім посвітила ліхтариком з телефону хлопцю в обличчя , якого вона раніше знала лише як жителя села, в результаті чого , останній , як це виявилося у подальшому був потерпілий хотів вирвати у неї з рук телефон щоб вона не світила, і в цей момент вона нанесла удар правим коліном в область паху потерпілого. Після чого пішла дому. Жаліє що так сталося, кається в скоєному, запевнила суд про неповторність вчинення інших кримінальних правопорушень, розуміє що поступила протиправно.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої сестра ОСОБА_8 суду показала, що дізналася про вчинок сестри з її слів; з сестрою батьки та вона провели бесіду, вважає , що сестра зробила належні висновки. Суду зазначила, що їх матір живе та працює за кордоном, сестра мешкає разом з батьком, однак обидва з батьків приділяють увагу ОСОБА_10 . Зазначала суду , що може охарактеризувати сестру з позитивної сторони, до цього випадку не бачила за сестрою випадків агресії; наразі її сестра навчається та працює.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , у судовому засіданні показав, що 19.09.2020 приблизно 21:20 годин перебуваючи біля будинку культури, розташованого по вулиці Миру в с. Шершні, Сутисківської ОТГ, Вінницького району, Вінницької області разом з другом , по ходу руху, обвинувачена ОСОБА_10 , яку він раніше знав лише як жительку села, стала світити з початку його другу , а потім йому в очі ліхтариком з телефону, він зробив їй зауваження однак, вона продовжила. Тоді він наблизився до неї щоб вибити телефон, і в цей час раптово для нього обвинувачена нанесла коліном йому удар в пах, від чого у нього потемніло в очах та він відчув різку біль та присів на лавку. Коли він отямився то вже нікого біля нього не було і він пішов до дому. 20.09.2020 він з матір`ю звернулися до лікарні та поліції, його госпіталізували та призначили лікування. Наразі претензій до обвинуваченої він не має, ніяких відносин з того часу він з обвинуваченою не підтримує. Щодо мірі покарання не може визначитися.

Законний представник неповнолітнього потерпілого мати ОСОБА_5 суду зазначила, що про нанесений удар обвинуваченої, вона дізналася зі слів сина, і зранку 20.09.2020 вони звернулися до лікарні та поліції. Син був вимушений пройти курс лікування, вважає що можливо у подальшому в сина можуть бути наслідки від отриманого удару. Суду зазначила, що не наполягає на суворому покаранні обвинуваченої, оскільки вона була неповнолітньою. При призначені міри покарання -поклалася на розсуд суду.

Окрім, повного визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, її вина також повністю доводиться належними та допустимими доказами дослідженими в судовому засіданні , а саме:

- заявою ОСОБА_11 про нанесення невідомою дівчиною на ім`я ОСОБА_10 тілесних ушкоджень її малолітньому сину від 20.09.2020;

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від законного представника потерпілого ОСОБА_5 від 20.09.2020;

- копією виписки №4854 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_4 від 20.09.2020;

- довідкою КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної ради» від 20.09.2020, з якої судом установлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно був госпіталізований в ВОДКЛ 20.06.2020 з діагнозом: гематома калитки;

- копією довідки учня загальноосвітнього навчального закладу ОСОБА_4 , про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 29.09.2020;

- постановою про залучення представника неповнолітнього потерпілого матері ОСОБА_5 від 18.05.2021;

- постановою начальника СД ВП №2 Вінницького РУП ГУНП У Вінницькій області про проведення судово-медичної експертизи від 02.06.2021;

- висновком експерта №456/469 від 24.06.2021 з якого судом встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 , а саме: забій, гематома лівої половини калитки, які виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмету (предметів), до яких належать і «коліно»; за давністю утворення відповідає терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи 19.09.2020, за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (більше 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я;

- заявою та постановою про залучення законного представника підозрюваної- її сестри ОСОБА_8 від 28.09.2021;

-актом № 14 обстеження житлово-побутових умов неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_7 від 28.09.2021, з якого судом встановлено, що обвинувачена має задовільні умови проживання , де мешкає разом із батьками.

Отже, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, керуючись законом, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_7 будучі в неповнолітньому віці вчинила кримінальний проступок за встановлених під час досудового слідства та судового розгляду обставин та її дії вірно кваліфікуються стороною обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 .

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує особу винної, яка має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується як така, що конфліктних ситуацій не вчиняла, скарг, заяв, заперечень та інших компрометуючих матеріалів, повідомлень про порушення громадського порядку, від сусідів, жителів селища та правоохоронних органів до виконавчого комітету -не надходило; раніше не судима; у лікарів нарколога та ( або) психіатра на обліку не перебуває. В свою чергу, належних та допустимих доказів офіційного працевлаштування та навчання обвинуваченої на час винесення даного вироку стороною захисту суду не надано, а отже на даний час , суд вважає , що обвинувачна офіційно не працює та не навчається.

Також, суд враховує досудову доповідь органу пробації від 17.02.2022, з якої судом установлено, що виправлення неповнолітньої ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Однак, на думку пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: участь у виховних заходах; проведення індивідуально-профілактичної роботи із неповнолітньою та членами її сім`ї спільно із фахівцями соціальних служб, психологом відділу та працівниками ювенальної превенції; проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».

Окрім, цього, суд враховує і міркування неповнолітнього потерпілого та його законного представника , які претензій на даний час до обвинуваченої не мають та не наполягали на призначені судом суворого покарання.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд визнає її щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення будучі неповнолітньою.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не установлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_7 обставин; відомостей, що характеризують особу обвинуваченої, яка на даний час офіційно не працює, отже самостійного заробітку вона не має ; тяжкість вчиненого нею кримінального проступку будучі в неповнолітньому віці, тому суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт, в межах визначених ч.1 ст. 100 КК України, а саме - ста двадцяти годин, оскільки на час вчинення даного кримінального проступку обвинувачена ОСОБА_7 перебувала в неповнолітньому віці.

Так, згідно до ч.1 ст.100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Водночас, санкція ч.2 ст.125 КК України, передбачає покарання в виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

І саме таке покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд вважає, буде справедливим та достатнім і сприяти її виправленню та попередженню вчинення як нею нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.

Витрат пов`язаних з проведенням судово-медичної експертизи не понесено.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному провадженні потерпілою стороною -не заявлявся.

Керуючись ст.ст.369, 373-376,484,485 КПК України, Суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ч.1 ст.100 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_12