Справа № 508/199/22
Провадження №1-кп/508/39/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.22 13 вересня 2022 року

Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 від 09.02.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.03.2008 року Котовським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України терміном на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 15.06.2010 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 15, ст. 70 КК України терміном на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 27.05.2011 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України приєднано 3 роки позбавлення волі за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.06.2010 року, остаточно до відбування покарання зараховано 6 років позбавлення волі; 21.10.2020 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України терміном на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 11.08.2022 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 засуджений 27.05.2011 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі.
По відбуттю строку покарання 03.03.2017 року ОСОБА_4 , звільнився з місць позбавлення волі. Однак, на шлях виправлення не став та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, постановою Миколаївського районного суду Одеської області від 17.02.2021 року, ОСОБА_4 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з покладанням обмежень у виді: заборони виходу з будинку ( квартири) з 22:00 години до 06:00 години; зобов`язання кожну останню п`ятницю місяця з`являтися для реєстрації до ВПД № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області; заборони виїзду за межі Березівського району без дозволу начальника ВПД № 1 Березівського РВП; заборони перебування в розважальних місцях ( кафе, барах, ресторанах, та ін.), де реалізовують спиртні напої на розлив.
Під час встановлення адміністративного нагляду, 17.02.2021 року ОСОБА_4 , попереджений про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
Разом з тим, відповідно до постанови Миколаївського районного суду Одеської області від 17.02.2021 року ОСОБА_4 , грубо порушуючи правила адміністративного нагляду, встановлені вказаною постановою, без поважних причин, не повідомивши працівників поліції, з метою ухилення від адміністративного нагляду, в період з 16.11.2021 року по 17.02.2022 року залишив місце свого проживання та виїхав до іншого населеного пункту без належного дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно відносно нього Миколаївським районним судом Одеської області було встановлено адміністративний нагляд з обмеженнями, одне з яких заборона виїзду за межі Березівського району без дозволу начальника ВПД № 1 Березівського РВП.Однак ігноруючи дане обмеження він виїхав до іншого населеного пункту, Кодимського району, не повідомивши при цьому працівників поліції, оскільки намагався там попрацювати та отримати кошти для прожиття. Просив суд суворо не карати.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному проступку та кваліфікує його дії за ст. 395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, а саме у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як особа - за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, не одружений, не працюючий, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, обставини справи, наслідки кримінального проступку, особу винного, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, сімейний стан, те, що він раніше неодноразово судимий, не працює, суд рахує, що виправити ОСОБА_4 , та запобігти скоєнню ним нового кримінального проступку можливо призначивши покарання у виді арешту із застосуванням ст.ст. 72, 70 ч. 4 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Міра запобіжного заходу не обиралась, а тому суд рахує за доцільне обрати у відношені ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляду «Тримання під вартою» взявши його під варту в залі суду.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373 - 374 КПКУкраїни, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України,ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 11.08.2022 року та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, обрати відносно ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді «Тримання під вартою», взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 11.08.2022 року.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1