Справа № 314/3920/20
Провадження № 1-кп/314/87/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2022 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0000632 від 25.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
встановив:
в провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки ризики, враховані при обранні слідчим суддею даного запобіжного заходу, існують і на теперішній час.
Також, прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 будучи особою раніше судимою за скоєння тяжкого кримінального правопорушення (розбій), судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, та знову скоїв умисне тяжке кримінальне правопорушення у вигляді розбійного нападу, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність таких ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_3 :
- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, заявлені ризики не зменшились та не виправдовують тримання ОСОБА_3 під вартою.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Враховуючи вищевикладене, положення ст. 2 КПК України (згідно якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, кожна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура), положення ч. 3 ст. 331 КПК України (щодо обов`язку суду розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, незалежно від наявності клопотань), введений на даний час на території України Указом Президента воєнний стан, суд дійшов висновку, що відсутність обвинуваченого не є перешкодою для розгляду питання доцільності продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів, доданих до обвинувального акта, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.05.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, кінцевим днем визначено 19.07.2022 включно.
Таким чином, на теперішній час спливає строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та відсутності підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу, приходить до висновку, що існують достатні підстави продовжити дію запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на 60 днів - тобто до 17.09.2022 включно.
Суд вважає, що на теперішній час існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та не надають можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризик що є реальним та дійсним.
На даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжному заході у виді тримання під вартою минула.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 в подальшому належить утримувати під вартою, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені відповідною ухвалою слідчого судді та суду з цього приводу не минули, тому з урахуванням наведеного доцільним є продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 17 вересня 2022 року включно.
На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_3 , тому клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого, заявлене прокурором, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -
постановив:
клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів, з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.05.2022.
Строк рахувати з 20.07.2022.
Кінцевим днем тримання під вартою визначити 17.09.2022 включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1

05.07.2022