Справа № 553/2802/22
Провадження № 1-кс/553/727/2022
У Х В А Л А
Іменем України
27.07.2022м. Полтава

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:
26.07.2022 до слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання

прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

З клопотання вбачається, що 20.07.2022 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 20.07.2022 о 11:32 працівники поліції роти ТОР за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, 30 зупинили чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі мав речовину зовні схожу на наркотичну.

21.07.2022 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000302 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 309 КК України.

20.07.2022 дізнавачем СД ОСОБА_4 проведений огляд місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, поблизу буд. 30, де виявлений чоловік, який представився як ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який добровільно в присутності двох понятих видав співробітникам поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Вилучене поміщено до 1 паперового конверту білого кольору, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.

Зазначаючи, що арешт майна у конкретному випадку необхідний для забезпечення збереження речових доказів, які в подальшому стануть об`єктами судових експертиз, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав клопотання.

Відповідно до положень ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ч. 1 ст. 171 КПК України прокурор звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядком, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом, знаряддям чи доказом вчинення злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР встановлено, що 21.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до доданого до клопотання протоколу огляду місця події від 20.07.2022 року, 20.07.2022 з 12 год 24 хв до 12 год 44 хв, за адресою поблизу буд. № 30 по вул. Ньютона в м. Харків, в присутності двох понятих, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав співробітникам поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який був вилучений, поміщений до паперового конверту білого кольору, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами учасників слідчої дії.

Постановою дізнавача від 21.07.2022 року вищевказані речі визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000302 від 21.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно приписів ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Речі, які виявлено в ході обшуку, мають статус тимчасово вилученого майна, є такими, щодо яких існують достатні підстави вважати, що вони ймовірно є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, можуть бути об`єктом експертних досліджень, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В розумінні ст. 98 КПК України вказані речі можуть бути розцінені як речові докази вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування чи знищення.

Слідчий суддя вбачає, що вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні та можуть містити в собі докази, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання

Керуючись ст.ст. 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна- задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, поміщений до 1 паперового конверту білого кольору з пояснювальним записом, опечатаний, засвідчений підписами учасників слідчої дії, вилучене у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час огляду місця події, який проведений 20.07.2022 на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Харків, вул. Ньютона, поблизу буд. 30.
Заборонити користування, відчуження та розпорядження будь-яким особам, із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1