КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0009821 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано у зв'язку з недоведеністю, що дане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду від прокурора ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга зі змінами, в якій він просить апеляційний суд скасувати вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що судом першої інстанції достатньою мірою не враховано обставини провадження, докази сторони обвинувачення та ступінь суспільної небезпеки. Крім того, апелянт наголошує, що судом не в повному обсязі проаналізовано покази свідків.

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.
За встановлених судом першої інстанції обставин, ОСОБА_6 , 09.09.2017, приблизно з 12:50 год. до 13:10 год., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрав майно ОСОБА_9 , зокрема: мобільний телефон "Meizu M3 Note", модель L681HLTE, вартістю 4,999 грн., у силіконовому чохлі "Ultra Thin Silicon Meizu M3 Note", вартістю 149 грн., із сім-картою оператора "Київстар" та "Vodafone", які матеріальної цінності не складають, а також грошові кошти в сумі 524 грн. та 30 доларів США, які, згідно з офіційним курсом НБУ становили 780 грн., а всього майна, що належить ОСОБА_9 - на загальну суму 6,452 грн.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі вказане майно, в період часу приблизно з 13:10 год. до 13:20 год. вийшов з квартири потерпілого та разом із знайомим ОСОБА_10 направився у напрямку вул. Славгородської, 4 у м. Києві, де був затриманий працівниками поліції із викраденим майном, що мав при собі.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника, який заперечив щодо її задоволення, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційна скарга прокурором вноситься у зв'язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст. 368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, згідно правил ст. 62 Конституції України, не можна виходити з припущень, а лише з належних та допустимих доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.

Цих вимог закону, як вважає колегія суддів, суд першої інстанції дотримався.

Як вбачається з вироку, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 яке визнане судом недоведеним, а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Зокрема, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_6 обвинувачення, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.

Статтею 17 КПК України закріплено презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, однак, в ході перегляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що стороною обвинувачення не дотримано стандарту доказування у поза розумний сумнів та не надано суду беззаперечних доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину.

Суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи апеляційної скарги неспроможними, оскільки судом першої інстанції дотримано положень ст.ст. 91, 94 КПК України при ухваленні вказаного вироку.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про допущені процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, то колегія суддів вважає їх не істотними та такими, що не перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (п.29-30 рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Отже, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини, апеляційний суд погоджується з мотивами суду першої інстанції, викладеними у вироку суду щодо доказів досліджених судом першої інстанції і, відповідно цілком погоджується з оцінкою наданою судом першої інстанції безпосередньо дослідженим доказам, як окремо кожному з них так і у сукупності, які в цілому поза розумним сумнівом доводять невинуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

За таких обставин, оскільки доводи прокурора в ході їх перевірки в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, а істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено, то підстав для скасування вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та ухвалення нового обвинувального вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 зі змінами, - залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв'язку з недоведеністю, що дане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців шляхом подання касаційної скарги.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3