Справа № 331/1273/22
Провадження № 1-кп/331/312/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 25.01.2022 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-11.04.2002 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки;
-17.07.2006 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України, із застосування ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 3 роки;
-07.05.2009 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 307, із застосуванням ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2006, та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна;
-07.03.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік;
-24.01.2018 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.03.2017, та остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі;
-15.04.2019 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
24 січня 2022 року, приблизно о 09 год. 14 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обмену, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля буд. 18 по вул. Базарна у м. Запоріжжі, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у останнього належний йому мобільний телефон, після чого, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 не слідкує за його діями, шляхом обману заволодів майном останнього, а саме мобільним телефоном марки Redmi 9A GraniteGrey у корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта складає 2 999 грн. 05 копійок, у якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_3 та сім-картка оператора мобільного зв`язку «Теле2ЕЕ» із номером НОМЕР_4 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 2999 грн. 05 коп.
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викрадений мобільний телефон марки Redmi 9A GraniteGrey у корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , сім-карту оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_3 та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Теле2ЕЕ» із номером НОМЕР_4 добровільно видав працівникам поліції у ході огляду місця події 24.01.2022 за адресою м. Запоріжжя вул. Олександрівська, буд. 2

ІІ. Позиція потерпілого.
У підготовче та у судове засідання потерпілий не з`явився, про дату часта місце розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином. Надав на адресу суду власноруч написану заяву, у якій справу просить розглядати без його участі.
Також, прокурором подана розписка потерпілого про отримання ним належного йому мобільного телефону марки Redmi 9A GraniteGrey у корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , сім-карти оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_3 та сім-картки оператора мобільного зв`язку «Теле2ЕЕ» із номером НОМЕР_4 .
З огляду на подану заяву, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілого.

ІІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що наприкінці січня місяця цього року, у кафе (де реалізують алкогольні напої на розлив), біля підземного пішохідного переходу на вул. Анголенко (Базарній) познайомився із потерпілим та попросив його мобільний телефон для того, щоб здійснити дзвінок. Після чого, він удавав, що із кимось розмовляє по телефону, скориставшись тим що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зник із місця де перебував потерпілим, з телефоном. Телефон пізніше заклав у одному із кіосків неподалік від місця події. Через деякий час, він був зупинений представниками поліції, яким добровільно вказав, де залишив телефон потерпілого.
Вказав, що розкаюється, зазначає що більш такого не повториться. Просив призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, однак вказав на те, що просить призначити покарання у вигляді позбавлення волі, а не обмеження волі.

IV. Дослідженні докази.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у незаконному заволодінні чужим майном шляхом обману, (шахрайстві), вчиненому повторно, також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
При обставинах, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
В судовому засіданні судом встановлено, що вказаний злочин, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

VІ. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, більшість злочинів, за які був засуджений ОСОБА_4 є злочинами проти власності, вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітню дитину (зі слів обвинуваченого), також той факт, що викрадене майно було повернуто потерпілому у зв`язку із чим матеріальних збитків не було завдано, той факт, що викрадене майно повернуте власнику внаслідок обставин які не залежали від волі обвинуваченого, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до нетяжких злочинів, однак є корисливим злочином.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Також судом враховується позиція сторони обвинувачення, яка просила призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, позиція потерпілого, який не зазначав про необхідність призначення суворого покарання, а також позиція обвинуваченого, що просив призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Санкцією частини другої ст. 190 КК України передбачені чотири види покарання, а саме,штраф, виправні роботи, обмеження та позбавлення волі. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріали, які характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Судом враховується, що останнім вироком до обвинуваченого було застосоване покарання із застосуванням іспитового терміну, порушень якого встановлено не було.

Суд вважає, що застосування звільнення від відбування покарання із випробуванням, застосоване до особи, які раніше відбувала покарання у вигляді реального позбавлення волі зможе мати виховний ефект та попередити вчинення особою нових кримінальних правопорушень, та буде таким що забезпечить баланс між інтересами суспільства та особою обвинуваченого. Однак, визначаючи тривалість іспитового строку, суд вважає, що він не може бути мінімальним.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена товарознавча експертиза, за висновком №150-22 від 21.02.2022 року, вартість якої становить 377 (триста сімдесят сім) гривень 54 копійки, зазначені судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувалися. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:
-мобільний телефон марки Redmi 9A GraniteGrey у корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей150407, сім-карту оператора мобільного зв`язку «Водафон» із номером НОМЕР_3 та сім-картку оператора мобільного зв`язку «Теле2ЕЕ» із номером НОМЕР_4 - залишити потерпілому ОСОБА_5 за належністю;
-копії документів на мобільний телефон та сім картки залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати на проведення експертизи у сумі 377 (триста сімдесят сім) гривень 54 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1