справа № 492/39/21
УХВАЛА
Іменем України
22 квітня 2022 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Муравлівка Ізмаїльського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, студента ДНЗ «Арцизький професійний аграрний ліцей», тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2021 року, за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн., -

встановив:
Заступник начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України, посилаючись на те, що вироком Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, проте станом на 25 березня 2022 року уповноважений орган з питань пробації від засудженого ОСОБА_4 не отримував документа про сплату штрафу за вищевказаним вироком суду.

Учасники судового провадження про дату, час та місце судового розгляду подання повідомлялися належним чином, однак до суду не з`явилися, клопотання про розгляд подання у їх відсутність не подавали.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Шевченко проти України» (AleksandrShevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Отже сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що учасники справи були позбавлені права отримувати інформацію про рух справи, тощо.
Суд зазначає, що можливість учасників справи дізнатись про стан відомого їм судового провадження залежить від їх волевиявлення, тобто має суб`єктивний характер.
Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення учасників справи про судовий розгляд подання, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений КПК України.
Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, що, відповідно до ст. 539 КПК України, подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку має бути розглянутий протягом десяти днів з дня його надходження до суду, суд визнав за можливе розглянути подання уповноваженого органу з питань пробації про вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі без участі учасників справи, оскільки в силу ч. 5 ст. 539 КПК України її неприбуття не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Розглянувши подання, дослідивши додані до подання матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з подання вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2021 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до вимог ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Статтею 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу зазначеного норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28 грудня 2021 року, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, проте не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа, таким чином у відповідності до ч. 3 ст. 26 КВК України, п. 9 розділу ІІІ Положення «Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, які передбачають, якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Суд звертає увагу, що подання відносно ОСОБА_4 не конкретизоване, не зазначено, а саме, що саме суд повинен вирішити, про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Крім того, суд звертає увагу, що санкція ч. 1 ст. 125 КК України, за якою ОСОБА_4 визнано винним, не передбачає такого покарання, як позбавлення волі.

Відповідно до ст. 22, ст. 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Отже, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце. З цього питання підлягає встановленню те, чи дійсно особа була засуджена до покарання у виді штрафу та не сплатила його з поважних причин.

Судом встановлено, що заступником начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 , не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 не може сплатити штраф, призначений вказаним вище вироком суду, а також не надано суду жодного доказу, що засуджений не ухиляється від покарання у виді штрафу. Також, уповноваженим органом з питань пробації в поданні не зазначено, а також до подання не додано доказів підстав та причин несплати засудженим ОСОБА_4 штрафу у передбачені законом строки.

Суд зазначає, що неможливо, виходячи лише з одних формальних міркувань факту несплати штрафу, вирішувати питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Разом з тим, за наслідками розгляду подання не можливо говорити «поза розумним сумнівом», що для прикладу, з часу звернення судом вироку до виконання до моменту розгляду цього подання засуджена не сплатила штрафу. Є реальними тільки припущення з даного питання.

Слід зауважити, що уповноважений орган з питань пробації звернувся до суду з поданням без надання доказів того, що засуджений ОСОБА_4 повідомлений належним чином про виклик до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області для виконання вироку суду, як того вимагають положення «Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року.

Крім того, заявником не надано суду матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що в порушення вищевказаних норм уповноважений орган з питань пробації звернувся до суду з поданням завчасно, тобто не з`ясувавши причин неможливості оплати засудженим штрафу, призначеного вищевказаним вироком суду, а також не ухилення від покарання у виді штрафу, оскільки несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що уповноважений орган з питань пробації, не здійснивши усі вищезазначені та передбачені чинним законодавством заходи, звернувся до суду передчасно, суд прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, оскільки в судовому засіданні не встановлена сукупність ознак чи неспростовних презумпцій, пов`язаних між собою достатньо вагомими, чіткими і узгоджених ознаками стосовно факту дійсної неможливості сплати штрафу у зв`язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 53, 389 КК України, ст. 26 КВК України, ст. ст. 22, 26, 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
У задоволенні подання заступника начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було засуджено до покарання у виді штрафу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1