Провадження № 1-кс/161/5072/22
У Х В А Л А
про відмову у тимчасовому доступі до речей та їх вилучення

м. Луцьк 07 вересня 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та їх вилучення,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей з можливістю їх вилучення, а саме: до мобільного телефону з сім-карткою НОМЕР_1 , що знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю його вилучення.

Оскільки вищевказана річ, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні №0001285 від 28.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з метою встановлення обставин кримінального провадження, отримання інформації, що становить інтерес для досудового розслідування, а саме: листування за допомогою мобільних додатків (месенджерів) з іншими учасниками кримінального правопорушення, що могло стати причиною зміни першопочаткових показів, тому необхідно отримати тимчасовий доступ до вищевказаної речі з можливістю вилучення.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав суду клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, подане клопотання підтримує повністю, просить задовольнити, а тому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України судове засідання проводиться за його відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Слідчий звертаючись до слідчого судді із вказаним клопотанням фактично просив надати тимчасовий доступ до мобільного пристрою з наявними у ньому додатками та приватним спілкуванням, шляхом огляду інформації, що міститься в чатах листувань у додатках, а тому по суті клопотання вбачається вимога про втручання в приватне спілкування.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно частин 5, 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п. 2) ч. 3 ст. 132 КПК України).

При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 162 КПК України особисте листування особи та інші записи особистого характеру відносяться до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається із матеріалів клопотання слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей мобільного телефону, з метою проведення огляду інформації, наявної у особистому листуванні ОСОБА_3 , що міститься в додатках, наявних у мобільному пристрої.

Згідно ч. 1 ст. 14 КПК України, під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування.

До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать особисте листування особи та інші записи особистого характеру (п. 6 ст. 161 КПК України).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 258 КПК України, ніхто не може зазнавати втручання у приватне спілкування без ухвали слідчого судді. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором зобов`язаний звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на втручання у приватне спілкування в порядку, передбаченому статтями 246, 248, 249 цього Кодексу, якщо будь-яка слідча (розшукова) дія включатиме таке втручання. Втручання у приватне спілкування захисника, священнослужителя з підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, виправданим заборонене.

Спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб.

Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним. Різновидами втручання в приватне спілкування є: 1) аудіо-, відеоконтроль особи; 2) арешт, огляд і виїмка кореспонденції; 3) зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Відповідно до ч. 3 ст. 246 КПК України, рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.

Негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 2 ст. 246 КПК України).

Розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 1 ст. 247 КПК України).

Таким чином, звертаючись до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей, стороною обвинувачення фактично ініціюється питання надання дозволу на проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії як втручання у приватне спілкування осіб, питання про що не входить до компетенції слідчого судді першої інстанції.

Зважаючи на те, що розгляд клопотань, щодо негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж), здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що таке клопотання не підлягає розгляду в місцевому загальному суді.

Більше того, при подачі цього клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, слідчий фактично просить надати дозвіл на огляд інформації, що врегульовано іншими нормами процесуального закону і має інший процесуальний порядок як розгляду, так і наслідків вирішення. Ототожнення цих процесуальних дій є неможливим.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст.ст. 14, 159, 161-166, 246, 247, 258, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей та їх вилучення у кримінальному провадженні №0001285 від 28.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1