Справа № 199/3881/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, заявлене в рамках кримінального провадження №0000050, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2022 року прокурор звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, в якому просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), а саме до: копій статуту, структури, штатного розкладу та списків працівників вказаного комунального підприємства, інформації про повідомлення НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій, копії антикорупційної програми комунального підприємства, відомостей про особу, яка відповідальна за реалізацію такої програми, копій документів, які стали підставою для призначення на посаду та звільнення з посади, копій посадових інструкцій, табелів робочого часу за період з 01 січня 2020 року по 01 червня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року стосовно низки осіб. Клопотання мотивоване тим, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000050, кваліфікованому за ст.366-3 КК України та розпочатому за фактом неподання посадовими особами КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Запитувані документи та інформація є необхідними для подальшого використання в якості доказів у кримінальному провадженні, перевірки та доведення всіх обставин розслідуваного кримінального правопорушення, встановлення осіб, причетних до його скоєння. Натомість отримати запитувану інформацію в органу досудового розслідування в інший спосіб, окрім як шляхом тимчасового доступу до речей і документів, немає можливості, оскільки КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР та НАЗК на запити прокурора в порядку ст.93 КПК України відмовили у наданні необхідних документів та інформації. За таких обставин прокурор звернувся до суду із даним клопотання, яке просив задовольнити в повному обсязі.

Розгляд клопотання здійснення за відсутності учасників його розгляду у зв`язку із їх неявкою, а також без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали поданого прокурором клопотання, приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

За змістом ст.ст.131, 159, 162 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ст.ст.3, 132, 159, 160 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження (зокрема, слідчому, дізнавачу, прокурору) особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Надання тимчасового доступу до речей і документів під час досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження.

Відповідно до ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведуть наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім викладених вище обставин доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Аналізуючи наведені прокурором в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для його задоволення, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку про неможливість задоволення поданого клопотання. Такий висновок, покладений в основу результату розгляду клопотання, ґрунтується на тому, що прокурором в порушення вимог ст.132 ч.3 п.1, ч.5 ЦПК України не подано належних доказів, а відтак і не доведено наявність обставин, які дозволяють стверджувати про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, а саме заявленого факту неподання посадовими особами КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. На підтвердження такого факту вчинення кримінального правопорушення прокурором подано лише копію витягу з ЄРДР, який не може бути належним доказом факту вчинення кримінального правопорушення само по собі, оскільки підтверджує лише початок кримінального провадження із внесенням відповідних даних про нього до реєстру. Решта документів свідчать лише про вчинення дій з отримання запитуваної інформації та документів, а також безрезультатність таких дій. Також в порушення вимог ст.163 ч.5 п.1 КПК України прокурором не доведено із поданням необхідних доказів, що запитувана ним інформація про певних осіб (за наведеним в клопотанні переліком) дійсно перебуває або може перебувати у володінні КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР, зокрема, що певні перелічені прокурором особи є та/або були посадовими особами вказаного комунального підприємства. Відсутність таких доказів не дозволяє переконатись, що запитувана стосовно таких осіб інформація та документи стосується розслідуваного кримінального правопорушення, спрямована на досягнення його дієвості. За таких обставин тимчасовий доступ до запитуваної інформації і документів може призвести до порушення право та свобод осіб, які не мають відношення до кримінального провадження №0000050, а отже є неприпустимим.

Крім того, слід звернути увагу, що норми Закону України « Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» передбачають, що у період дії воєнного стану або стану війни, а також протягом трьох місяців після його завершення до фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб не застосовується адміністративна та/або кримінальна відповідальність за неподання чи несвоєчасне подання звітності та/або документів, визначених пп.1 цього пункту; у період дії воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітового характеру уповноваженими органами не здійснюються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 9, 91, 107, 110, 131, 132, 159-166, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, заявлене в рамках кримінального провадження №0000050, розпочатого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1