Провадження №1-кс/523/2300/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Овідіопольського району, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, підозрюваного в рамках кримінального провадження № 0000726 від 24.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 90 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2022 року близько 22 годин 55 хвилин (точний час вході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля ресторану «McDonald`s», який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 116-А, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на бетонній споруді біля зазначеного ресторану та у якої в правій руці знаходився мобільний телефон марки ZTE Blade A71» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в якому містилась сім карта мобільного оператора «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_3 . В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з метою незаконного власного збагачення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на суспільно небезпечні дії, які передбачають суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання ОСОБА_6 , знаходячись за вищевказаною адресою, з метою відкритого викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_8 , та шляхом ривку відкрито викрав з її правої руки мобільний телефон марки «ZTE Blade A71» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 3799 гривень, в якому містилась сім картка мобільного оператора «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
Після чого, ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3799 гривень.
Слідчий звернулась до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Прокурор підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він раніше не судимий, має на утриманні мати похилого віку.

Підозрюваний також підтримав думку свого захисника та просив не позбавляти його свободи, пояснивши, що вчинив злочин у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку підозрюваного, а також вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджуються наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 ;
- протоколом огляду предметів;
- протоколом допиту свідка;
- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у зв`язку з чим може:
1. Переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки ОСОБА_6 , місце скоєння злочину залишив, неодружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а також розуміє, що за вказане кримінальне правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
2. Вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, а тому може продовжувати вчиняти інші майнові злочини.
3. Незаконно впливати на свідка, потерпілого, шляхом умовлянь чи погроз з метою зміни останніми своїх показів або відмови від раніше наданих показів, розуміючи що обвинувачення базується на показах останніх. Іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню з метою уникненню справедливого покарання.
Відповідно до вимог ст.ст. 177 та ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд приходить до висновку, що ризики щодо того, що підозрюваний ОСОБА_6 буде переховуватись ні чим не підтверджується. Суд враховує, що ОСОБА_6 визнає свою провину, раніше не судимий. Крім того, на його утриманні мати похилого віку, яка є інвалідом.

Разом із тим, ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.

У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі "Ічин та інші проти України"п.п.34-35).

В пункті 196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.

Опріч викладене, за п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», існує презумпція на користь звільнення з-під варти, а доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» та у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно ж до вимог п. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.63 рішення у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року), при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.

Так, прокурором під час розгляду клопотання не надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а підстави викладені вище, для застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 не є вагомим аргументом для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_6 може бути застосовано запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.
На підставі вимог ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати запобіжний заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 29.10.2022 включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:
?не залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня;
?прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
?не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
?утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками по справі.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду, - прокурор.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 29.10.2022 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1