НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/4461/21
Провадження № 1-кп/0182/579/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2022 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеокнференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 20.01.2021 року, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, гр. України, з вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, особою з інвалідністю та депутатом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
10.08.2005 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком;
08.12.2006 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутний термін покарання 1 рік по вироку суду від 10.05.2005 р. і остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі. Звільнений 05.02.2010 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково;
02.06.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. на підставі ст.. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання 1 місяць по вироку від 08.12.2006 р. і призначено остаточне покарання 4 роки 1 місць позбавлення волі. Звільнився 17.02.2015 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
15.04.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнився 10.11.2017 з Синельниківської ВК по відбуттю строку покарання;
28.02.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Вирок вступив набув законної сили 30.03.2020 року,
30.03.2021 року Нікопольським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі,
07.05.2021 року Нікопольським міськрайонний судом за ч.2 ст. 185ч.4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
з участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 19.01.2021 року приблизно о 14 годині, перебуваючи в приміщенні благодійної організації «Благодійний Фонд «Ресурси Життя», розташованої за адресою Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Запорізька буд. 49., де на другому поверсі, в кабінеті №10, на столі побачив планшет марки «Lenovo TAB 3 850М», який вирішив таємно викрасти.
З метою реалізації свого раптово виниклого злочинного умислу, направленого та таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що в кабінеті нікого не має, умисно, із корисливих мотивів, таємно взявши зі столу, повторно викрав планшет марки «Lenovo Tab 3 850М», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 23 від 21.01.2021 року становить 2550,00 гри., спричинивши шкоду «БФ «Ресурси Життя» на вищезазначену суму.
Після чого ОСОБА_3 з місця злочину пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_3 , мають правову кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину та пояснив, що він випадково зайшов у приміщення, яке розташоване на 2-му поверсі в районі «Будинку дитячої творчості». Він увійшов до приміщення Благодійного фонду, але в кабінеті нікого не було, а на столі стояла сумка з якої виднівся планшет. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, він викрав планшет і вийшов з будинку. В коридорі він зустрів жінку, але вона не помітила у нього викраденого планшету і нічого не говорила, тому він вільно вийшов з приміщення будівлі, де розташовано багато організацій. Його знайомий на ім`я ОСОБА_5 заклав цей планшет на свої документи в ломбард за 700 чи 800 гривень, які вони поділили і витратили на свої потреби. Співробітникам поліції він повідомив про місце, куди заклав планшет, де його вилучили і повернули потерпілій.
Представник Благодійної організації «Благодійний Фонд Ресурси Життя» - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про судовий розгляд кримінального провадження у її відсутність. Представником цивільний позов не заявлений, оскільки шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна.
За згодою сторін кримінального провадження, відповідно до п.3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не оспорюють їх та докази, зібрані під час досудового розслідування і у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження.
З огляду на викладене, вважаю, що дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги невелику ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення і обставини, враховує, що наслідком його вчинення є спричинення матеріальної шкоди, яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна під час досудового розслідування. ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв органам слідства у викритті вчиненого ним злочину, повідомивши обставини, місце збуту викраденого майна про що давав правдиві покази, як під час досудового розслідування так і в суді. Обвинувачений ОСОБА_3 є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів, перебуває на обліку у лікаря нарколога як наркозалежна особа з квітня 1998 р., на його утриманні ніхто не перебуває, він сам не є особою з інвалідністю, але не працював і на даний час вже відбуває покарання за попередніми вироками у вигляді позбавлення волі. З урахуванням викладено, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, а також відповідним до вчиненого та його наслідків буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з застосовуванням положень ч. 4 ст.70 КК України Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені. Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 170 гривень.
Керуючись ст.ст. ч.3 ст.349, 370, 371, 374, 376 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.05.2021 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки десять днів.
Строк покарання рахувати з моменту набуття цим вироком законної сили.
В строк відбуття покарання зарахувати повністю відбутий строк покарання за попереднім вироком Нікопольського міськрайонного суду від 07.05.2021 року, починаючи з 07 червня 2021 року до набрання цим вироком законної сили.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.
Речові докази: планшет марки «Lenovo Tab 3 850М», який переданий на зберігання представнику Благодійної організації «Благодійний Фонд Ресурси Життя» ОСОБА_6 залишити в її користуванні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.
Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1