Справа № 545/3887/22
Провадження № 1-кп/545/208/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2022 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000323 від 19.08.2022 в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 18.08.2022, приблизно о 08 год. 00 хв. ранку, знаходячись за кермом автомобіля ВАЗ 2110 сірого кольору державний номерний знак « НОМЕР_1 » надавав послуги «таксі» та перевозив пасажирів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із центру м. Мерефа Харківського району Харківської області до зупинки «Красний колодязь», що розташована по вул. Незалежності в м. Мерефа Харківського району Харківської області.
В ході вказаної поїздки в ОСОБА_2 виник раптовий, злочинний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до підтримки дій держави агресора та невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України до невизначеного кола осіб.
Так, ОСОБА_2 знаходячись за кермом вищевказаного автомобіля, пересуваючись по обговореному з пасажирами маршруту, на виконання свого раптового, злочинного умислу, з метою схиляння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до власної позиції, неодноразово публічно, усно висловлювався останнім щодо правильності та правомірності поширення суверенітету російської федерації на території України, схвалював дії президента рф, та закликав, що «Україна повинна неодмінно приєднатись до російської федерації».
Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.111-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками публічні заклики громадянином України до підтримки дій держави-агресора та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.
Із долучених до обвинувального акту матеріалів встановлено, що обвинувачений в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.
Виходячи із зазначеного, обставини вчинення кримінального проступку, установлені органом досудового розслідування, сприймаються судом, як дійсні.
Тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.
Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Також, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 111-1 КК України, як публічні заклики громадянином України до підтримки дій держави-агресора та до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, вірною.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті заборони займатися діяльністю пов`язану з комерційним перевезенням громадян , а саме послуг «таксі».
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.
Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирати.

Керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку,передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 111-1 КК України у виді заборони протягом 10 (десяти) років займатися діяльністю пов`язану з комерційним перевезенням громадян , а саме послуг «таксі».
До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.
Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.
Речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1