Справа №760/7111/22
Провадження №1-кп/760/2140/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в приміщені суду у спрощеному порядку кримінальне провадження №0000050 від 07 січня 2022 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці в порушення порядку визначеного постановою КМУ №340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», вирішив отримати завідомо підроблений офіційний документ - водійське посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В1», «В» з метою його подальшого використання.

ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, замовив у невстановленої особи виготовлення завідомо підробленого офіційного документу, який видається особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, а саме водійське посвідчення на право керування транспортних засобів категорій «А1», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 на власне ім`я, надавши не встановленій особі особисті дані та власну фотокартку. В подальшому, ОСОБА_3 , отримав від невстановленої особи завідомо підроблений офіційний документ, а саме водійське посвідчення на право керування транспортних засобів категорій «А1», ОСОБА_4 , «В1», ОСОБА_5 , на своє ім`я, серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2019 року.

В подальшому, близько 12.30 години 9 травня 2022 року К.В., перебуваючи у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, що посвідчує особу, а саме посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А1», «А», «В1», ОСОБА_5 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8042, від 20 лютого 2019 року із власним зображенням.

Відповідно до висновку Науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України від 17 травня 2022 року №СЕ-19/111-22/9686-ДД бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_6 , відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. До посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_6 , ймовірніше за все вносились зміни до серії номеру та персональних даних шляхом видалення попередніх та нанесення видимих.

Згідно відповіді головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України за №31/31/154вс від 14 квітня 2022 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06 лютого 2018 року ТСЦ 8044 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 на право керування транспортними засобами категорії «В». Зазначене посвідчення водія значиться вилученим з 01 листопада 2021 року. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В» видано 20 лютого 2019 року ТСЦ 6343 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначене посвідчення водія значиться загубленим з 20 лютого 2021 року.

У зв`язку із зазначеними обставинами, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, тобто в пособництві в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання обвинуваченим та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченого ОСОБА_3 , про отримання копії обвинувального акта, та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст. ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку ним підписано в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_8 , вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених: ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінальних проступків, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінальних проступків, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч.2 ст.302КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

За таких обставин, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, як пособництво в підроблені офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання обвинуваченим та у використанні завідомо підробленого документа.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який за місцем проживання немає щодо нього компрометуючих матеріалів, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно обрати покарання за вчинення кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України у межах, встановлених у санкціях вказаних частин ст.358 КК України, з урахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про речові докази, судові витрати вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази: посвідчення водія категорій «А1», ОСОБА_4 , «В1», ОСОБА_5 , видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2019 року, яке знаходиться у матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати, в сумі 1029 грн. (одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп. на проведення судово-технічної експертизи.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя ОСОБА_9